1.1 Und Salomo, der Sohn Davids, erlangte Macht über sein Reich; und der HERR, sein Gott, war mit ihm und machte ihn sehr groß.
1.2 Und Salomo redete mit ganz Israel, mit den Obersten der Tausendschaften und der Hundertschaften, mit den Richtern und mit allen Fürsten in ganz Israel, mit den Familienhäuptern,
1.3 und sie gingen, Salomo und die ganze Gemeinde mit ihm, hin zu der Höhe, die zu Gibeon war; denn daselbst war die Stiftshütte Gottes, welche Mose, der Knecht des HERRN, in der Wüste gemacht hatte.
1.4 Die Lade Gottes aber hatte David von Kirjat-Jearim heraufgebracht an den Ort, welchen David ihr bereitet hatte; denn er hatte für sie in Jerusalem ein Zelt aufgeschlagen.
1.5 Aber der eherne Altar, welchen Bezaleel, der Sohn Uris, des Sohnes Churs, gemacht hatte, war daselbst vor der Hütte des HERRN, und Salomo und die Gemeinde pflegten ihn zu benutzen.
1.6 Und Salomo opferte daselbst vor dem HERRN auf dem ehernen Altar, der vor der Stiftshütte stand, tausend Brandopfer.
1.7 In derselben Nacht erschien Gott dem Salomo und sprach zu ihm: Bitte, was ich dir geben soll!
1.8 Und Salomo sprach zu Gott: Du hast an meinem Vater David große Barmherzigkeit erzeigt, und du hast mich an seiner Statt zum Könige gemacht.
1.9 So laß nun, o Gott, HERR, deine Zusage an meinen Vater David wahr werden! Denn du hast mich zum Könige gemacht über ein Volk, das so zahlreich ist wie der Staub auf Erden.
1.10 So gib mir nun Weisheit und Erkenntnis, daß ich vor diesem Volk aus und einzugehen weiß; denn wer kann dieses dein großes Volk richten?
1.11 Da sprach Gott zu Salomo: Weil du das im Sinne hast und nicht um Schätze, Reichtum, Ehre, noch um den Tod deiner Feinde, noch um langes Leben gebeten hast, sondern um Weisheit und Erkenntnis, mein Volk zu richten, über das ich dich zum König gemacht habe,
1.12 so sei dir nun Weisheit und Erkenntnis gegeben! Dazu will ich dir Reichtum, Schätze und Ehre geben, dergleichen kein König vor dir gehabt hat, noch nach dir haben soll!
1.13 Also kam Salomo von der Höhe, die zu Gibeon war, von der Stiftshütte her, nach Jerusalem und regierte über Israel.
1.14 Und Salomo sammelte Wagen und Reiter, also daß er tausendvierhundert Wagen und zwölftausend Reiter hatte; die tat er in die Wagenstädte und zu dem König nach Jerusalem.
1.15 Und der König machte, daß in Jerusalem Silber und Gold war so viel wie Steine, und Zedernholz so viel wie wilde Feigenbäume in den Gründen.
1.16 Und man brachte dem Salomo Pferde aus Ägypten. Und je ein Zug von Kaufleuten des Königs holte sie scharenweise um den Kaufpreis.
1.17 Und sie brachten Wagen aus Ägypten herauf, die kamen auf je sechshundert Schekel Silber zu stehen, und ein Pferd auf hundertfünfzig. Ebenso brachten sie durch ihre Vermittlung allen Königen der Hetiter und den Königen in Syrien.
1.1 καὶ ἐνίσχυσεν σαλωμων υἱὸς δαυιδ ἐπὶ τὴν βασιλείαν αὐτοῦ καὶ κύριος ὁ θεὸς αὐτοῦ μετ' αὐτοῦ καὶ ἐμεγάλυνεν αὐτὸν εἰς ὕψος
1.2 καὶ εἶπεν σαλωμων πρὸς πάντα ισραηλ τοῖς χιλιάρχοις καὶ τοῖς ἑκατοντάρχοις καὶ τοῖς κριταῖς καὶ πᾶσιν τοῖς ἄρχουσιν ἐναντίον ισραηλ τοῖς ἄρχουσι τῶν πατριῶν
1.3 καὶ ἐπορεύθη σαλωμων καὶ πᾶσα ἡ ἐκκλησία μετ' αὐτοῦ εἰς τὴν ὑψηλὴν τὴν ἐν γαβαων οὗ ἐκεῖ ἦν ἡ σκηνὴ τοῦ μαρτυρίου τοῦ θεοῦ ἣν ἐποίησεν μωυσῆς παῖς κυρίου ἐν τῇ ἐρήμῳ
1.4 ἀλλὰ κιβωτὸν τοῦ θεοῦ ἀνήνεγκεν δαυιδ ἐκ πόλεως καριαθιαριμ ὅτι ἡτοίμασεν αὐτῇ σκηνὴν εἰς ιερουσαλημ
1.5 καὶ τὸ θυσιαστήριον τὸ χαλκοῦν ὃ ἐποίησεν βεσελεηλ υἱὸς ουριου υἱοῦ ωρ ἐκεῖ ἦν ἔναντι τῆς σκηνῆς κυρίου καὶ ἐξεζήτησεν αὐτὸ σαλωμων καὶ ἡ ἐκκλησία
1.6 καὶ ἀνήνεγκεν ἐκεῖ σαλωμων ἐπὶ τὸ θυσιαστήριον τὸ χαλκοῦν ἐνώπιον κυρίου τὸ ἐν τῇ σκηνῇ καὶ ἀνήνεγκεν ἐπ' αὐτὸ ὁλοκαύτωσιν χιλίαν
1.7 ἐν τῇ νυκτὶ ἐκείνῃ ὤφθη ὁ θεὸς τῷ σαλωμων καὶ εἶπεν αὐτῷ αἴτησαι τί σοι δῶ
1.8 καὶ εἶπεν σαλωμων πρὸς τὸν θεόν σὺ ἐποίησας μετὰ δαυιδ τοῦ πατρός μου ἔλεος μέγα καὶ ἐβασίλευσάς με ἀντ' αὐτοῦ
1.9 καὶ νῦν κύριε ὁ θεός πιστωθήτω τὸ ὄνομά σου ἐπὶ δαυιδ πατέρα μου ὅτι σὺ ἐβασίλευσάς με ἐπὶ λαὸν πολὺν ὡς ὁ χοῦς τῆς γῆς
1.10 νῦν σοφίαν καὶ σύνεσιν δός μοι καὶ ἐξελεύσομαι ἐνώπιον τοῦ λαοῦ τούτου καὶ εἰσελεύσομαι ὅτι τίς κρινεῖ τὸν λαόν σου τὸν μέγαν τοῦτον
1.11 καὶ εἶπεν ὁ θεὸς πρὸς σαλωμων ἀνθ' ὧν ἐγένετο τοῦτο ἐν τῇ καρδίᾳ σου καὶ οὐκ ᾐτήσω πλοῦτον χρημάτων οὐδὲ δόξαν οὐδὲ τὴν ψυχὴν τῶν ὑπεναντίων καὶ ἡμέρας πολλὰς οὐκ ᾐτήσω καὶ ᾔτησας σεαυτῷ σοφίαν καὶ σύνεσιν ὅπως κρίνῃς τὸν λαόν μου ἐφ' ὃν ἐβασίλευσά σε ἐπ' αὐτόν
1.12 τὴν σοφίαν καὶ τὴν σύνεσιν δίδωμί σοι καὶ πλοῦτον καὶ χρήματα καὶ δόξαν δώσω σοι ὡς οὐκ ἐγενήθη ὅμοιός σοι ἐν τοῖς βασιλεῦσι τοῖς ἔμπροσθέ σου καὶ μετὰ σὲ οὐκ ἔσται οὕτως
1.13 καὶ ἦλθεν σαλωμων ἐκ βαμα τῆς ἐν γαβαων εἰς ιερουσαλημ ἀπὸ προσώπου σκηνῆς μαρτυρίου καὶ ἐβασίλευσεν ἐπὶ ισραηλ
1.14 καὶ συνήγαγεν σαλωμων ἅρματα καὶ ἱππεῖς καὶ ἐγένοντο αὐτῷ χίλια καὶ τετρακόσια ἅρματα καὶ δώδεκα χιλιάδες ἱππέων καὶ κατέλιπεν αὐτὰ ἐν πόλεσιν τῶν ἁρμάτων καὶ ὁ λαὸς μετὰ τοῦ βασιλέως ἐν ιερουσαλημ
1.15 καὶ ἔθηκεν ὁ βασιλεὺς τὸ χρυσίον καὶ τὸ ἀργύριον ἐν ιερουσαλημ ὡς λίθους καὶ τὰς κέδρους ἐν τῇ ιουδαίᾳ ὡς συκαμίνους τὰς ἐν τῇ πεδινῇ εἰς πλῆθος
1.16 καὶ ἡ ἔξοδος τῶν ἵππων τῶν σαλωμων ἐξ αἰγύπτου καὶ ἡ τιμὴ τῶν ἐμπόρων τοῦ βασιλέως ἐμπορεύεσθαι ἠγόραζον
1.17 καὶ ἀνέβαινον καὶ ἐξῆγον ἐξ αἰγύπτου ἅρμα ἓν ἑξακοσίων ἀργυρίου καὶ ἵππον ἑκατὸν καὶ πεντήκοντα καὶ οὕτως πᾶσιν τοῖς βασιλεῦσιν τῶν χετταίων καὶ βασιλεῦσιν συρίας ἐν χερσὶν αὐτῶν ἔφερον
1.1 kai enischysen salohmohn yios dayid epi tehn basileian aytoy kai kyrios o theos aytoy met' aytoy kai emegalynen ayton eis ypsos
1.2 kai eipen salohmohn pros panta israehl tois chiliarchois kai tois ekatontarchois kai tois kritais kai pasin tois archoysin enantion israehl tois archoysi tohn patriohn
1.3 kai eporeytheh salohmohn kai pasa eh ekklehsia met' aytoy eis tehn ypsehlehn tehn en gabaohn oy ekei ehn eh skehneh toy martyrioy toy theoy ehn epoiehsen mohysehs pais kyrioy en teh erehmoh
1.4 alla kibohton toy theoy anehnegken dayid ek poleohs kariathiarim oti ehtoimasen ayteh skehnehn eis ieroysalehm
1.5 kai to thysiastehrion to chalkoyn o epoiehsen beseleehl yios oyrioy yioy ohr ekei ehn enanti tehs skehnehs kyrioy kai exezehtehsen ayto salohmohn kai eh ekklehsia
1.6 kai anehnegken ekei salohmohn epi to thysiastehrion to chalkoyn enohpion kyrioy to en teh skehneh kai anehnegken ep' ayto olokaytohsin chilian
1.7 en teh nykti ekeineh ohphtheh o theos toh salohmohn kai eipen aytoh aitehsai ti soi doh
1.8 kai eipen salohmohn pros ton theon sy epoiehsas meta dayid toy patros moy eleos mega kai ebasileysas me ant' aytoy
1.9 kai nyn kyrie o theos pistohthehtoh to onoma soy epi dayid patera moy oti sy ebasileysas me epi laon polyn ohs o choys tehs gehs
1.10 nyn sophian kai synesin dos moi kai exeleysomai enohpion toy laoy toytoy kai eiseleysomai oti tis krinei ton laon soy ton megan toyton
1.11 kai eipen o theos pros salohmohn anth' ohn egeneto toyto en teh kardia soy kai oyk ehtehsoh ployton chrehmatohn oyde doxan oyde tehn psychehn tohn ypenantiohn kai ehmeras pollas oyk ehtehsoh kai ehtehsas seaytoh sophian kai synesin opohs krinehs ton laon moy eph' on ebasileysa se ep' ayton
1.12 tehn sophian kai tehn synesin didohmi soi kai ployton kai chrehmata kai doxan dohsoh soi ohs oyk egenehtheh omoios soi en tois basileysi tois emprosthe soy kai meta se oyk estai oytohs
1.13 kai ehlthen salohmohn ek bama tehs en gabaohn eis ieroysalehm apo prosohpoy skehnehs martyrioy kai ebasileysen epi israehl
1.14 kai synehgagen salohmohn armata kai ippeis kai egenonto aytoh chilia kai tetrakosia armata kai dohdeka chiliades ippeohn kai katelipen ayta en polesin tohn armatohn kai o laos meta toy basileohs en ieroysalehm
1.15 kai ethehken o basileys to chrysion kai to argyrion en ieroysalehm ohs lithoys kai tas kedroys en teh ioydaia ohs sykaminoys tas en teh pedineh eis plehthos
1.16 kai eh exodos tohn ippohn tohn salohmohn ex aigyptoy kai eh timeh tohn emporohn toy basileohs emporeyesthai ehgorazon
1.17 kai anebainon kai exehgon ex aigyptoy arma en exakosiohn argyrioy kai ippon ekaton kai pentehkonta kai oytohs pasin tois basileysin tohn chettaiohn kai basileysin syrias en chersin aytohn epheron
1.1 וַיִּתְחַזֵּק שְׁלֹמֹה בֶן־דָּוִיד עַל־מַלְכוּתֹו וַיהוָה אֱלֹהָיו עִמֹּו וַיְגַדְּלֵהוּ לְמָעְלָה׃
1.2 וַיֹּאמֶר שְׁלֹמֹה לְכָל־יִשְׂרָאֵל לְשָׂרֵי הָאֲלָפִים וְהַמֵּאֹות וְלַשֹּׁפְטִים וּלְכֹל נָשִׂיא לְכָל־יִשְׂרָאֵל רָאשֵׁי הָאָבֹות׃
1.3 וַיֵּלְכוּ שְׁלֹמֹה וְכָל־הַקָּהָל עִמֹּו לַבָּמָה אֲשֶׁר בְּגִבְעֹון כִּי־שָׁם הָיָה אֹהֶל מֹועֵד הָאֱלֹהִים אֲשֶׁר עָשָׂה מֹשֶׁה עֶבֶד־יְהוָה בַּמִּדְבָּר׃
1.4 אֲבָל אֲרֹון הָאֱלֹהִים הֶעֱלָה דָוִיד מִקִּרְיַת יְעָרִים בַּהֵכִין לֹו דָּוִיד כִּי נָטָה־לֹו אֹהֶל בִּירוּשָׁלִָם׃
1.5 וּמִזְבַּח הַנְּחֹשֶׁת אֲשֶׁר עָשָׂה בְּצַלְאֵל בֶּן־אוּרִי בֶן־חוּר שָׂם לִפְנֵי מִשְׁכַּן יְהוָה וַיִּדְרְשֵׁהוּ שְׁלֹמֹה וְהַקָּהָל׃
1.6 וַיַּעַל שְׁלֹמֹה שָׁם עַל־מִזְבַּח הַנְּחֹשֶׁת לִפְנֵי יְהוָה אֲשֶׁר לְאֹהֶל מֹועֵד וַיַּעַל עָלָיו עֹלֹות אָלֶף׃
1.7 בַּלַּיְלָה הַהוּא נִרְאָה אֱלֹהִים לִשְׁלֹמֹה וַיֹּאמֶר לֹו שְׁאַל מָה אֶתֶּן־לָךְ׃
1.8 וַיֹּאמֶר שְׁלֹמֹה לֵאלֹהִים אַתָּה עָשִׂיתָ עִם־דָּוִיד אָבִי חֶסֶד גָּדֹול וְהִמְלַכְתַּנִי תַּחְתָּיו׃
1.9 עַתָּה יְהוָה אֱלֹהִים יֵאָמֵן דְּבָרְךָ עִם דָּוִיד אָבִי כִּי אַתָּה הִמְלַכְתַּנִי עַל־עַם רַב כַּעֲפַר הָאָרֶץ׃
1.10 עַתָּה חָכְמָה וּמַדָּע תֶּן־לִי וְאֵצְאָה לִפְנֵי הָעָם־הַזֶּה וְאָבֹואָה כִּי־מִי יִשְׁפֹּט אֶת־עַמְּךָ הַזֶּה הַגָּדֹול׃ ס
1.11 וַיֹּאמֶר־אֱלֹהִים ׀ לִשְׁלֹמֹה יַעַן אֲשֶׁר הָיְתָה זֹאת עִם־לְבָבֶךָ וְלֹאשָׁ־אַלְתָּ עֹשֶׁר נְכָסִים וְכָבֹוד וְאֵת נֶפֶשׁ שֹׂנְאֶיךָ וְגַם־יָמִים רַבִּים לֹא שָׁאָלְתָּ וַתִּשְׁאַל־לְךָ חָכְמָה וּמַדָּע אֲשֶׁר תִּשְׁפֹּוט אֶת־עַמִּי אֲשֶׁר הִמְלַכְתִּיךָ עָלָיו׃
1.12 הַחָכְמָה וְהַמַּדָּע נָתוּן לָךְ וְעֹשֶׁר וּנְכָסִים וְכָבֹוד אֶתֶּן־לָךְ אֲשֶׁר ׀ לֹא־הָיָה כֵן לַמְּלָכִים אֲשֶׁר לְפָנֶיךָ וְאַחֲרֶיךָ לֹא יִהְיֶה־כֵּן׃
1.13 וַיָּבֹא שְׁלֹמֹה לַבָּמָה אֲשֶׁר־בְּגִבְעֹון יְרוּשָׁלִַם מִלִּפְנֵי אֹהֶל מֹועֵד וַיִּמְלֹךְ עַל־יִשְׂרָאֵל׃ פ
1.14 וַיֶּאֱסֹף שְׁלֹמֹה רֶכֶב וּפָרָשִׁים וַיְהִי־לֹו אֶלֶף וְאַרְבַּע־מֵאֹות רֶכֶב וּשְׁנֵים־עָשָׂר אֶלֶף פָּרָשִׁים וַיַּנִּיחֵם בְּעָרֵי הָרֶכֶב וְעִם־הַמֶּלֶךְ בִּירוּשָׁלִָם׃
1.15 וַיִּתֵּן הַמֶּלֶךְ אֶת־הַכֶּסֶף וְאֶת־הַזָּהָב בִּירוּשָׁלִַם כָּאֲבָנִים וְאֵת הָאֲרָזִים נָתַן כַּשִּׁקְמִים אֲשֶׁר־בַּשְּׁפֵלָה לָרֹב׃
1.16 וּמֹוצָא הַסּוּסִים אֲשֶׁר לִשְׁלֹמֹה מִמִּצְרָיִם וּמִקְוֵא סֹחֲרֵי הַמֶּלֶךְ מִקְוֵא יִקְחוּ בִּמְחִיר׃
1.17 וַיַּעֲלוּ וַיֹּוצִיאוּ מִמִּצְרַיִם מֶרְכָּבָה בְּשֵׁשׁ מֵאֹות כֶּסֶף וְסוּס בַּחֲמִשִּׁים וּמֵאָה וְכֵן לְכָל־מַלְכֵי הַחִתִּים וּמַלְכֵי אֲרָם בְּיָדָם יֹוצִיאוּ׃
1.1 wajithazeq xxlomoH baen-daawijd Oal-malkwtow wajHwaaH AaeloHaajw Oimow wajgadleHw lmaaOlaaH׃
1.2 wajoAmaer xxlomoH lkaal-jixraaAel lxaarej HaaAalaapijm wHameAowt wlaxxopTijm wlkol naaxijA lkaal-jixraaAel raaAxxej HaaAaabowt׃
1.3 wajelkw xxlomoH wkaal-HaqaaHaal Oimow labaamaaH Aaxxaer bgibOown kij-xxaam HaajaaH AoHael mowOed HaaAaeloHijm Aaxxaer OaaxaaH moxxaeH Oaebaed-jHwaaH bamidbaar׃
1.4 Aabaal Aarown HaaAaeloHijm HaeOaelaaH daawijd miqirjat jOaarijm baHekijn low daawijd kij naaTaaH-low AoHael bijrwxxaalaaim׃
1.5 wmizbah Hanhoxxaet Aaxxaer OaaxaaH bcalAel baen-Awrij baen-hwr xaam lipnej mixxkan jHwaaH wajidrxxeHw xxlomoH wHaqaaHaal׃
1.6 wajaOal xxlomoH xxaam Oal-mizbah Hanhoxxaet lipnej jHwaaH Aaxxaer lAoHael mowOed wajaOal Oaalaajw Oolowt Aaalaep׃
1.7 balajlaaH HaHwA nirAaaH AaeloHijm lixxlomoH wajoAmaer low xxAal maaH Aaetaen-laak׃
1.8 wajoAmaer xxlomoH leAloHijm AataaH Oaaxijtaa Oim-daawijd Aaabij haesaed gaadowl wHimlaktanij tahtaajw׃
1.9 OataaH jHwaaH AaeloHijm jeAaamen dbaarkaa Oim daawijd Aaabij kij AataaH Himlaktanij Oal-Oam rab kaOapar HaaAaaraec׃
1.10 OataaH haakmaaH wmadaaO taen-lij wAecAaaH lipnej HaaOaam-HazaeH wAaabowAaaH kij-mij jixxpoT Aaet-Oamkaa HazaeH Hagaadowl׃ s
1.11 wajoAmaer-AaeloHijm lixxlomoH jaOan Aaxxaer HaajtaaH zoAt Oim-lbaabaekaa wloAxxaa-Aaltaa Ooxxaer nkaasijm wkaabowd wAet naepaexx xonAaejkaa wgam-jaamijm rabijm loA xxaaAaaltaa watixxAal-lkaa haakmaaH wmadaaO Aaxxaer tixxpowT Aaet-Oamij Aaxxaer Himlaktijkaa Oaalaajw׃
1.12 HahaakmaaH wHamadaaO naatwn laak wOoxxaer wnkaasijm wkaabowd Aaetaen-laak Aaxxaer loA-HaajaaH ken lamlaakijm Aaxxaer lpaanaejkaa wAaharaejkaa loA jiHjaeH-ken׃
1.13 wajaaboA xxlomoH labaamaaH Aaxxaer-bgibOown jrwxxaalaim milipnej AoHael mowOed wajimlok Oal-jixraaAel׃ p
1.14 wajaeAaesop xxlomoH raekaeb wpaaraaxxijm wajHij-low Aaelaep wAarbaO-meAowt raekaeb wxxnejm-Oaaxaar Aaelaep paaraaxxijm wajanijhem bOaarej Haaraekaeb wOim-Hamaelaek bijrwxxaalaaim׃
1.15 wajiten Hamaelaek Aaet-Hakaesaep wAaet-HazaaHaab bijrwxxaalaim kaaAabaanijm wAet HaaAaraazijm naatan kaxxiqmijm Aaxxaer-baxxpelaaH laarob׃
1.16 wmowcaaA Haswsijm Aaxxaer lixxlomoH mimicraajim wmiqweA soharej Hamaelaek miqweA jiqhw bimhijr׃
1.17 wajaOalw wajowcijAw mimicrajim maerkaabaaH bxxexx meAowt kaesaep wsws bahamixxijm wmeAaaH wken lkaal-malkej Hahitijm wmalkej Aaraam bjaadaam jowcijAw׃
1.1 ויתחזק שלמה בן־דויד על־מלכותו ויהוה אלהיו עמו ויגדלהו למעלה׃
1.2 ויאמר שלמה לכל־ישראל לשרי האלפים והמאות ולשפטים ולכל נשיא לכל־ישראל ראשי האבות׃
1.3 וילכו שלמה וכל־הקהל עמו לבמה אשר בגבעון כי־שם היה אהל מועד האלהים אשר עשה משה עבד־יהוה במדבר׃
1.4 אבל ארון האלהים העלה דויד מקרית יערים בהכין לו דויד כי נטה־לו אהל בירושלם׃
1.5 ומזבח הנחשת אשר עשה בצלאל בן־אורי בן־חור שם לפני משכן יהוה וידרשהו שלמה והקהל׃
1.6 ויעל שלמה שם על־מזבח הנחשת לפני יהוה אשר לאהל מועד ויעל עליו עלות אלף׃
1.7 בלילה ההוא נראה אלהים לשלמה ויאמר לו שאל מה אתן־לך׃
1.8 ויאמר שלמה לאלהים אתה עשית עם־דויד אבי חסד גדול והמלכתני תחתיו׃
1.9 עתה יהוה אלהים יאמן דברך עם דויד אבי כי אתה המלכתני על־עם רב כעפר הארץ׃
1.10 עתה חכמה ומדע תן־לי ואצאה לפני העם־הזה ואבואה כי־מי ישפט את־עמך הזה הגדול׃ ס
1.11 ויאמר־אלהים ׀ לשלמה יען אשר היתה זאת עם־לבבך ולאש־אלת עשר נכסים וכבוד ואת נפש שנאיך וגם־ימים רבים לא שאלת ותשאל־לך חכמה ומדע אשר תשפוט את־עמי אשר המלכתיך עליו׃
1.12 החכמה והמדע נתון לך ועשר ונכסים וכבוד אתן־לך אשר ׀ לא־היה כן למלכים אשר לפניך ואחריך לא יהיה־כן׃
1.13 ויבא שלמה לבמה אשר־בגבעון ירושלם מלפני אהל מועד וימלך על־ישראל׃ פ
1.14 ויאסף שלמה רכב ופרשים ויהי־לו אלף וארבע־מאות רכב ושנים־עשר אלף פרשים ויניחם בערי הרכב ועם־המלך בירושלם׃
1.15 ויתן המלך את־הכסף ואת־הזהב בירושלם כאבנים ואת הארזים נתן כשקמים אשר־בשפלה לרב׃
1.16 ומוצא הסוסים אשר לשלמה ממצרים ומקוא סחרי המלך מקוא יקחו במחיר׃
1.17 ויעלו ויוציאו ממצרים מרכבה בשש מאות כסף וסוס בחמשים ומאה וכן לכל־מלכי החתים ומלכי ארם בידם יוציאו׃
1.1 wjthzq xlmH bn-dwjd Ol-mlkwtw wjHwH AlHjw Omw wjgdlHw lmOlH׃
1.2 wjAmr xlmH lkl-jxrAl lxrj HAlpjm wHmAwt wlxpTjm wlkl nxjA lkl-jxrAl rAxj HAbwt׃
1.3 wjlkw xlmH wkl-HqHl Omw lbmH Axr bgbOwn kj-xm HjH AHl mwOd HAlHjm Axr OxH mxH Obd-jHwH bmdbr׃
1.4 Abl Arwn HAlHjm HOlH dwjd mqrjt jOrjm bHkjn lw dwjd kj nTH-lw AHl bjrwxlm׃
1.5 wmzbh Hnhxt Axr OxH bclAl bn-Awrj bn-hwr xm lpnj mxkn jHwH wjdrxHw xlmH wHqHl׃
1.6 wjOl xlmH xm Ol-mzbh Hnhxt lpnj jHwH Axr lAHl mwOd wjOl Oljw Olwt Alp׃
1.7 bljlH HHwA nrAH AlHjm lxlmH wjAmr lw xAl mH Atn-lk׃
1.8 wjAmr xlmH lAlHjm AtH Oxjt Om-dwjd Abj hsd gdwl wHmlktnj thtjw׃
1.9 OtH jHwH AlHjm jAmn dbrk Om dwjd Abj kj AtH Hmlktnj Ol-Om rb kOpr HArc׃
1.10 OtH hkmH wmdO tn-lj wAcAH lpnj HOm-HzH wAbwAH kj-mj jxpT At-Omk HzH Hgdwl׃ s
1.11 wjAmr-AlHjm lxlmH jOn Axr HjtH zAt Om-lbbk wlAx-Alt Oxr nksjm wkbwd wAt npx xnAjk wgm-jmjm rbjm lA xAlt wtxAl-lk hkmH wmdO Axr txpwT At-Omj Axr Hmlktjk Oljw׃
1.12 HhkmH wHmdO ntwn lk wOxr wnksjm wkbwd Atn-lk Axr lA-HjH kn lmlkjm Axr lpnjk wAhrjk lA jHjH-kn׃
1.13 wjbA xlmH lbmH Axr-bgbOwn jrwxlm mlpnj AHl mwOd wjmlk Ol-jxrAl׃ p
1.14 wjAsp xlmH rkb wprxjm wjHj-lw Alp wArbO-mAwt rkb wxnjm-Oxr Alp prxjm wjnjhm bOrj Hrkb wOm-Hmlk bjrwxlm׃
1.15 wjtn Hmlk At-Hksp wAt-HzHb bjrwxlm kAbnjm wAt HArzjm ntn kxqmjm Axr-bxplH lrb׃
1.16 wmwcA Hswsjm Axr lxlmH mmcrjm wmqwA shrj Hmlk mqwA jqhw bmhjr׃
1.17 wjOlw wjwcjAw mmcrjm mrkbH bxx mAwt ksp wsws bhmxjm wmAH wkn lkl-mlkj Hhtjm wmlkj Arm bjdm jwcjAw׃
1.1 Confortatus est ergo Salomon filius David in regno suo, et Dominus Deus eius erat cum eo et magnificavit eum in excelsum.
1.2 Praecepitque Salomon universo Israeli, tribunis et centurionibus et iudicibus et ducibus omnis Israel et principibus familiarum
1.3 et abiit cum universa multitudine in excelsum Gabaon, ubi erat tabernaculum conventus Dei, quod fecit Moyses famulus Dei in solitudine.
1.4 Arcam autem Dei adduxerat David de Cariathiarim in locum, quem praeparaverat ei et ubi fixerat illi tabernaculum, hoc est in Ierusalem;
1.5 altare quoque aeneum, quod fabricatus fuerat Beseleel filius Uri filii Hur, ibi erat coram tabernaculo Domini; ibique requisivit eum Salomon et omnis ecclesia.
1.6 Ascenditque ibi Salomon ad altare aeneum coram tabernaculo conventus Domini et obtulit in eo mille hostias.
1.7 Ecce autem in ipsa nocte apparuit ei Deus dicens: “ Postula, quod vis, ut dem tibi ”.
1.8 Dixitque Salomon Deo: “ Tu fecisti cum David patre meo misericordiam magnam et constituisti me regem pro eo.
1.9 Nunc ergo, Domine Deus, impleatur sermo tuus, quem pollicitus es David patri meo; tu enim me fecisti regem super populum tuum multum, qui tam innumerabilis est quam pulvis terrae.
1.10 Da mihi sapientiam et intellegentiam, ut ingrediar et egrediar coram populo tuo; quis enim potest hunc populum tuum digne, qui tam grandis est, iudicare? ”.
1.11 Dixit autem Deus ad Salomonem: “ Quia hoc magis placuit cordi tuo et non postulasti divitias et substantiam et gloriam neque animas eorum, qui te oderant, sed nec dies vitae plurimos, petisti autem sapientiam et scientiam, ut iudicare possis populum meum, super quem constitui te regem,
1.12 sapientia et scientia data sunt tibi; divitias autem et substantiam et gloriam dabo tibi, ita ut nullus in regibus nec ante te nec post te fuerit similis tui ”.
1.13 Venit ergo Salomon ab excelso Gabaon in Ierusalem coram tabernaculo conventus et regnavit super Israel.
1.14 Congregavitque sibi currus et equites, et facti sunt ei mille quadringenti currus et duodecim milia equitum, et fecit eos esse in urbibus quadrigarum et cum rege in Ierusalem.
1.15 Praebuitque rex argentum et aurum in Ierusalem quasi lapides et cedros quasi sycomoros, quae nascuntur in Sephela multitudine magna.
1.16 Adducebantur autem ei equi de Aegypto et de Coa; negotiatores regis de Coa emebant pretio
1.17 et faciebant ascendere et exire de Aegypto quadrigam sescentis argenteis et equum centum quinquaginta; similiter universis regibus Hetthaeorum et Syriae per manus suas educebant.
2.1 Und Salomo gedachte, dem Namen des HERRN ein Haus zu bauen und ein Haus zu seiner Residenz.
2.2 Und Salomo zählte 70000 Lastträger ab und 80000 Holzhauer im Gebirge und 3600 Aufseher über sie.
2.3 Und Salomo sandte zu Huram, dem König zu Tyrus, und ließ ihm sagen: Wie damals, als du meinem Vater David Zedern sandtest, daß er sich ein Haus baute, um darin zu wohnen ,so tue auch an mir .
2.4 Siehe, ich will dem Namen des HERRN, meines Gottes, ein Haus bauen, um es ihm zu weihen, um wohlriechendes Räucherwerk vor ihm zu räuchern und allezeit Schaubrote zuzurüsten und Brandopfer zu opfern, am Morgen und am Abend, an den Sabbaten und Neumonden und an den Festen des HERRN, unseres Gottes, was um Israels willen stets geschehen soll.
2.5 Das Haus aber, das ich bauen will, soll groß sein; denn unser Gott ist größer als alle Götter.
2.6 Aber wer vermag es, ihm ein Haus zu bauen? Denn der Himmel und aller Himmel Himmel mögen ihn nicht fassen; und wer bin ich, daß ich ihm ein Haus baue, es sei denn, um vor ihm zu räuchern?
2.7 So sende mir nun einen weisen Mann, der zu arbeiten versteht in Gold, Silber, Erz, Eisen, Purpur, in Stoffen von Karmesinfarbe und von blauem Purpur, und der sich auf die Bildhauerei versteht, Damit er arbeite mit den Weisen, die bei mir sind, in Juda und Jerusalem, für welche mein Vater David gesorgt hat.
2.8 Und sende mir Zedern, Zypressen und Sandelholz vom Libanon; denn ich weiß, daß deine Knechte es verstehen, die Bäume auf dem Libanon zu fällen. Und siehe, meine Knechte sollen mit deinen Knechten sein,
2.9 damit man mir viel Holz zurichte; denn das Haus, das ich bauen will, soll groß und wunderbar sein.
2.10 Und siehe, ich will den Zimmerleuten, deinen Knechten, die das Holz hauen, zwanzigtausend Kor gestoßenen Weizen, zwanzigtausend Kor Gerste, zwanzigtausend Bat Wein und zwanzigtausend Bat Öl geben.
2.11 Da antwortete Huram, der König von Tyrus, schriftlich und ließ Salomo sagen: Weil der HERR sein Volk liebt, hat er dich zum König über sie gemacht.
2.12 Und Huram sprach weiter: Gelobt sei der HERR, der Gott Israels, der Himmel und Erde gemacht hat, welcher dem König David einen weisen Sohn gegeben hat, der so klug und verständig ist, daß er dem HERRN ein Haus bauen kann und für sich selbst ein Haus zur Residenz!
2.13 So sende ich nun einen weisen Mann, den Künstler Huram-Abi.
2.14 Derselbe ist der Sohn eines Weibes aus den Töchtern Dans, sein Vater ist ein Tyrer gewesen. Der weiß in Gold, Silber, Erz, Eisen, Stein und Holz, in rotem und blauem Purpur, in feiner Baumwolle und in Stoffen von Karmesinfarbe zu arbeiten und versteht alle Arten von Bildhauerei und weiß jedes Kunstwerk, das ihm aufgegeben wird, auszuführen mit Hilfe deiner Künstler und der Künstler meines Herrn David, deines Vaters.
2.15 So wolle nun mein HERR seinen Knechten den Weizen, die Gerste, das Öl und den Wein senden, wie er versprochen hat;
2.16 und wir werden das Holz auf dem Libanon hauen, soviel du bedarfst, und es als Flöße auf dem Meer nach Japho bringen, von wo du es nach Jerusalem hinaufholen kannst.
2.17 Und Salomo zählte alle Fremdlinge im Lande Israel, nach der früheren Zählung, die sein Vater David angeordnet hatte, und es wurden 153600 gefunden.
2.18 Von diesen machte er 70000 zu Lastträgern und 80000 zu Steinhauern im Gebirge und 3600 zu Aufsehern, die das Volk zur Arbeit anzuhalten hatten.
2.1 καὶ εἶπεν σαλωμων τοῦ οἰκοδομῆσαι οἶκον τῷ ὀνόματι κυρίου καὶ οἶκον τῇ βασιλείᾳ αὐτοῦ
2.2 καὶ συνήγαγεν σαλωμων ἑβδομήκοντα χιλιάδας ἀνδρῶν καὶ ὀγδοήκοντα χιλιάδας λατόμων ἐν τῷ ὄρει καὶ οἱ ἐπιστάται ἐπ' αὐτῶν τρισχίλιοι ἑξακόσιοι
2.3 καὶ ἀπέστειλεν σαλωμων πρὸς χιραμ βασιλέα τύρου λέγων ὡς ἐποίησας μετὰ τοῦ πατρός μου δαυιδ καὶ ἀπέστειλας αὐτῷ κέδρους τοῦ οἰκοδομῆσαι ἑαυτῷ οἶκον κατοικῆσαι ἐν αὐτῷ
2.4 καὶ ἰδοὺ ἐγὼ ὁ υἱὸς αὐτοῦ οἰκοδομῶ οἶκον τῷ ὀνόματι κυρίου θεοῦ μου ἁγιάσαι αὐτὸν αὐτῷ τοῦ θυμιᾶν ἀπέναντι αὐτοῦ θυμίαμα καὶ πρόθεσιν διὰ παντὸς καὶ τοῦ ἀναφέρειν ὁλοκαυτώματα διὰ παντὸς τὸ πρωὶ καὶ τὸ δείλης καὶ ἐν τοῖς σαββάτοις καὶ ἐν ταῖς νουμηνίαις καὶ ἐν ταῖς ἑορταῖς τοῦ κυρίου θεοῦ ἡμῶν εἰς τὸν αἰῶνα τοῦτο ἐπὶ τὸν ισραηλ
2.5 καὶ ὁ οἶκος ὃν ἐγὼ οἰκοδομῶ μέγας ὅτι μέγας ὁ θεὸς ἡμῶν παρὰ πάντας τοὺς θεούς
2.6 καὶ τίς ἰσχύσει οἰκοδομῆσαι αὐτῷ οἶκον ὅτι ὁ οὐρανὸς καὶ ὁ οὐρανὸς τοῦ οὐρανοῦ οὐ φέρουσιν αὐτοῦ τὴν δόξαν καὶ τίς ἐγὼ οἰκοδομῶν αὐτῷ οἶκον ὅτι ἀλλ' ἢ τοῦ θυμιᾶν κατέναντι αὐτοῦ
2.7 καὶ νῦν ἀπόστειλόν μοι ἄνδρα σοφὸν καὶ εἰδότα τοῦ ποιῆσαι ἐν τῷ χρυσίῳ καὶ ἐν τῷ ἀργυρίῳ καὶ ἐν τῷ χαλκῷ καὶ ἐν τῷ σιδήρῳ καὶ ἐν τῇ πορφύρᾳ καὶ ἐν τῷ κοκκίνῳ καὶ ἐν τῇ ὑακίνθῳ καὶ ἐπιστάμενον γλύψαι γλυφὴν μετὰ τῶν σοφῶν τῶν μετ' ἐμοῦ ἐν ιουδα καὶ ἐν ιερουσαλημ ὧν ἡτοίμασεν δαυιδ ὁ πατήρ μου
2.8 καὶ ἀπόστειλόν μοι ξύλα κέδρινα καὶ ἀρκεύθινα καὶ πεύκινα ἐκ τοῦ λιβάνου ὅτι ἐγὼ οἶδα ὡς οἱ δοῦλοί σου οἴδασιν κόπτειν ξύλα ἐκ τοῦ λιβάνου καὶ ἰδοὺ οἱ παῖδές σου μετὰ τῶν παίδων μου
2.9 πορεύσονται ἑτοιμάσαι μοι ξύλα εἰς πλῆθος ὅτι ὁ οἶκος ὃν ἐγὼ οἰκοδομῶ μέγας καὶ ἔνδοξος
2.10 καὶ ἰδοὺ τοῖς ἐργαζομένοις τοῖς κόπτουσιν ξύλα εἰς βρώματα δέδωκα σῖτον εἰς δόματα τοῖς παισίν σου κόρων εἴκοσι χιλιάδας καὶ κριθῶν κόρων εἴκοσι χιλιάδας καὶ οἴνου μέτρων εἴκοσι χιλιάδας καὶ ἐλαίου μέτρων εἴκοσι χιλιάδας
2.11 καὶ εἶπεν χιραμ βασιλεὺς τύρου ἐν γραφῇ καὶ ἀπέστειλεν πρὸς σαλωμων ἐν τῷ ἀγαπῆσαι κύριον τὸν λαὸν αὐτοῦ ἔδωκέν σε ἐπ' αὐτοὺς εἰς βασιλέα
2.12 καὶ εἶπεν χιραμ εὐλογητὸς κύριος ὁ θεὸς ισραηλ ὃς ἐποίησεν τὸν οὐρανὸν καὶ τὴν γῆν ὃς ἔδωκεν τῷ δαυιδ τῷ βασιλεῖ υἱὸν σοφὸν καὶ ἐπιστάμενον σύνεσιν καὶ ἐπιστήμην ὃς οἰκοδομήσει οἶκον τῷ κυρίῳ καὶ οἶκον τῇ βασιλείᾳ αὐτοῦ
2.13 καὶ νῦν ἀπέσταλκά σοι ἄνδρα σοφὸν καὶ εἰδότα σύνεσιν τὸν χιραμ τὸν πατέρα μου
2.14 ἡ μήτηρ αὐτοῦ ἀπὸ θυγατέρων δαν καὶ ὁ πατὴρ αὐτοῦ ἀνὴρ τύριος εἰδότα ποιῆσαι ἐν χρυσίῳ καὶ ἐν ἀργυρίῳ καὶ ἐν χαλκῷ καὶ ἐν σιδήρῳ ἐν λίθοις καὶ ξύλοις καὶ ὑφαίνειν ἐν τῇ πορφύρᾳ καὶ ἐν τῇ ὑακίνθῳ καὶ ἐν τῇ βύσσῳ καὶ ἐν τῷ κοκκίνῳ καὶ γλύψαι γλυφὰς καὶ διανοεῖσθαι πᾶσαν διανόησιν ὅσα ἂν δῷς αὐτῷ μετὰ τῶν σοφῶν σου καὶ σοφῶν δαυιδ κυρίου μου πατρός σου
2.15 καὶ νῦν τὸν σῖτον καὶ τὴν κριθὴν καὶ τὸ ἔλαιον καὶ τὸν οἶνον ἃ εἶπεν ὁ κύριός μου ἀποστειλάτω τοῖς παισὶν αὐτοῦ
2.16 καὶ ἡμεῖς κόψομεν ξύλα ἐκ τοῦ λιβάνου κατὰ πᾶσαν τὴν χρείαν σου καὶ ἄξομεν αὐτὰ σχεδίαις ἐπὶ θάλασσαν ιόππης καὶ σὺ ἄξεις αὐτὰ εἰς ιερουσαλημ
2.17 καὶ συνήγαγεν σαλωμων πάντας τοὺς ἄνδρας τοὺς προσηλύτους ἐν γῇ ισραηλ μετὰ τὸν ἀριθμόν ὃν ἠρίθμησεν αὐτοὺς δαυιδ ὁ πατὴρ αὐτοῦ καὶ εὑρέθησαν ἑκατὸν πεντήκοντα χιλιάδες καὶ τρισχίλιοι ἑξακόσιοι
2.18 καὶ ἐποίησεν ἐξ αὐτῶν ἑβδομήκοντα χιλιάδας νωτοφόρων καὶ ὀγδοήκοντα χιλιάδας λατόμων καὶ τρισχιλίους ἑξακοσίους ἐργοδιώκτας ἐπὶ τὸν λαόν
2.1 kai eipen salohmohn toy oikodomehsai oikon toh onomati kyrioy kai oikon teh basileia aytoy
2.2 kai synehgagen salohmohn ebdomehkonta chiliadas androhn kai ogdoehkonta chiliadas latomohn en toh orei kai oi epistatai ep' aytohn trischilioi exakosioi
2.3 kai apesteilen salohmohn pros chiram basilea tyroy legohn ohs epoiehsas meta toy patros moy dayid kai apesteilas aytoh kedroys toy oikodomehsai eaytoh oikon katoikehsai en aytoh
2.4 kai idoy egoh o yios aytoy oikodomoh oikon toh onomati kyrioy theoy moy agiasai ayton aytoh toy thymian apenanti aytoy thymiama kai prothesin dia pantos kai toy anapherein olokaytohmata dia pantos to prohi kai to deilehs kai en tois sabbatois kai en tais noymehniais kai en tais eortais toy kyrioy theoy ehmohn eis ton aiohna toyto epi ton israehl
2.5 kai o oikos on egoh oikodomoh megas oti megas o theos ehmohn para pantas toys theoys
2.6 kai tis ischysei oikodomehsai aytoh oikon oti o oyranos kai o oyranos toy oyranoy oy pheroysin aytoy tehn doxan kai tis egoh oikodomohn aytoh oikon oti all' eh toy thymian katenanti aytoy
2.7 kai nyn aposteilon moi andra sophon kai eidota toy poiehsai en toh chrysioh kai en toh argyrioh kai en toh chalkoh kai en toh sidehroh kai en teh porphyra kai en toh kokkinoh kai en teh yakinthoh kai epistamenon glypsai glyphehn meta tohn sophohn tohn met' emoy en ioyda kai en ieroysalehm ohn ehtoimasen dayid o patehr moy
2.8 kai aposteilon moi xyla kedrina kai arkeythina kai peykina ek toy libanoy oti egoh oida ohs oi doyloi soy oidasin koptein xyla ek toy libanoy kai idoy oi paides soy meta tohn paidohn moy
2.9 poreysontai etoimasai moi xyla eis plehthos oti o oikos on egoh oikodomoh megas kai endoxos
2.10 kai idoy tois ergazomenois tois koptoysin xyla eis brohmata dedohka siton eis domata tois paisin soy korohn eikosi chiliadas kai krithohn korohn eikosi chiliadas kai oinoy metrohn eikosi chiliadas kai elaioy metrohn eikosi chiliadas
2.11 kai eipen chiram basileys tyroy en grapheh kai apesteilen pros salohmohn en toh agapehsai kyrion ton laon aytoy edohken se ep' aytoys eis basilea
2.12 kai eipen chiram eylogehtos kyrios o theos israehl os epoiehsen ton oyranon kai tehn gehn os edohken toh dayid toh basilei yion sophon kai epistamenon synesin kai epistehmehn os oikodomehsei oikon toh kyrioh kai oikon teh basileia aytoy
2.13 kai nyn apestalka soi andra sophon kai eidota synesin ton chiram ton patera moy
2.14 eh mehtehr aytoy apo thygaterohn dan kai o patehr aytoy anehr tyrios eidota poiehsai en chrysioh kai en argyrioh kai en chalkoh kai en sidehroh en lithois kai xylois kai yphainein en teh porphyra kai en teh yakinthoh kai en teh byssoh kai en toh kokkinoh kai glypsai glyphas kai dianoeisthai pasan dianoehsin osa an dohs aytoh meta tohn sophohn soy kai sophohn dayid kyrioy moy patros soy
2.15 kai nyn ton siton kai tehn krithehn kai to elaion kai ton oinon a eipen o kyrios moy aposteilatoh tois paisin aytoy
2.16 kai ehmeis kopsomen xyla ek toy libanoy kata pasan tehn chreian soy kai axomen ayta schediais epi thalassan ioppehs kai sy axeis ayta eis ieroysalehm
2.17 kai synehgagen salohmohn pantas toys andras toys prosehlytoys en geh israehl meta ton arithmon on ehrithmehsen aytoys dayid o patehr aytoy kai eyrethehsan ekaton pentehkonta chiliades kai trischilioi exakosioi
2.18 kai epoiehsen ex aytohn ebdomehkonta chiliadas nohtophorohn kai ogdoehkonta chiliadas latomohn kai trischilioys exakosioys ergodiohktas epi ton laon
2.1 וַיֹּאמֶר שְׁלֹמֹה לִבְנֹות בַּיִת לְשֵׁם יְהוָה וּבַיִת לְמַלְכוּתֹו׃
2.2 וַיִּסְפֹּר שְׁלֹמֹה שִׁבְעִים אֶלֶף אִישׁ סַבָּל וּשְׁמֹונִים אֶלֶף אִישׁ חֹצֵב בָּהָר וּמְנַצְּחִים עֲלֵיהֶם שְׁלֹשֶׁת אֲלָפִים וְשֵׁשׁ מֵאֹות׃ פ
2.3 וַיִּשְׁלַח שְׁלֹמֹה אֶל־חוּרָם מֶלֶךְ־צֹר לֵאמֹר כַּאֲשֶׁר עָשִׂיתָ עִם־דָּוִיד אָבִי וַתִּשְׁלַח־לֹו אֲרָזִים לִבְנֹות־לֹו בַיִת לָשֶׁבֶת בֹּו׃
2.4 הִנֵּה אֲנִי בֹונֶה־בַּיִת לְשֵׁם ׀ יְהוָה אֱלֹהָי לְהַקְדִּישׁ לֹו לְהַקְטִיר לְפָנָיו קְטֹרֶת־סַמִּים וּמַעֲרֶכֶת תָּמִיד וְעֹלֹות לַבֹּקֶר וְלָעֶרֶב לַשַּׁבָּתֹות וְלֶחֳדָשִׁים וּלְמֹועֲדֵי יְהוָה אֱלֹהֵינוּ לְעֹולָם זֹאת עַל־יִשְׂרָאֵל׃
2.5 וְהַבַּיִת אֲשֶׁר־אֲנִי בֹונֶה גָּדֹול כִּי־גָדֹול אֱלֹהֵינוּ מִכָּל־הָאֱלֹהִים׃
2.6 וּמִי יַעֲצָר־כֹּחַ לִבְנֹות־לֹו בַיִת כִּי הַשָּׁמַיִם וּשְׁמֵי הַשָּׁמַיִם לֹא יְכַלְכְּלֻהוּ וּמִי אֲנִי אֲשֶׁר אֶבְנֶה־לֹּו בַיִת כִּי אִם־לְהַקְטִיר לְפָנָיו׃
2.7 וְעַתָּה שְׁלַח־לִי אִישׁ־חָכָם לַעֲשֹׂות בַּזָּהָב וּבַכֶּסֶף וּבַנְּחֹשֶׁת וּבַבַּרְזֶל וּבָאַרְגְּוָן וְכַרְמִיל וּתְכֵלֶת וְיֹדֵעַ לְפַתֵּחַ פִּתּוּחִים עִם־הַחֲכָמִים אֲשֶׁר עִמִּי בִּיהוּדָה וּבִירוּשָׁלִַם אֲשֶׁר הֵכִין דָּוִיד אָבִי׃
2.8 וּשְׁלַח־לִי עֲצֵי אֲרָזִים בְּרֹושִׁים וְאַלְגּוּמִּים מֵהַלְּבָנֹון כִּי אֲנִי יָדַעְתִּי אֲשֶׁר עֲבָדֶיךָ יֹודְעִים לִכְרֹות עֲצֵי לְבָנֹון וְהִנֵּה עֲבָדַי עִם־עֲבָדֶיךָ׃
2.9 וּלְהָכִין לִי עֵצִים לָרֹב כִּי הַבַּיִת אֲשֶׁר־אֲנִי בֹונֶה גָּדֹול וְהַפְלֵא׃
2.10 וְהִנֵּה לַחֹטְבִים ׀ לְכֹרְתֵי ׀ הָעֵצִים נָתַתִּי חִטִּים ׀ מַכֹּות לַעֲבָדֶיךָ כֹּרִים עֶשְׂרִים אֶלֶף וּשְׂעֹרִים כֹּרִים עֶשְׂרִים אָלֶף וְיַיִן בַּתִּים עֶשְׂרִים אֶלֶף וְשֶׁמֶן בַּתִּים עֶשְׂרִים אָלֶף׃ פ
2.11 וַיֹּאמֶר חוּרָם מֶלֶךְ־צֹר בִּכְתָב וַיִּשְׁלַח אֶל־שְׁלֹמֹה בְּאַהֲבַת יְהוָה אֶת־עַמֹּו נְתָנְךָ עֲלֵיהֶם מֶלֶךְ׃
2.12 וַיֹּאמֶר חוּרָם בָּרוּךְ יְהוָה אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל אֲשֶׁר עָשָׂה אֶת־הַשָּׁמַיִם וְאֶת־הָאָרֶץ אֲשֶׁר נָתַן לְדָוִיד הַמֶּלֶךְ בֵּן חָכָם יֹודֵעַ שֵׂכֶל וּבִינָה אֲשֶׁר יִבְנֶה־בַּיִת לַיהוָה וּבַיִת לְמַלְכוּתֹו׃
2.13 וְעַתָּה שָׁלַחְתִּי אִישׁ־חָכָם יֹודֵעַ בִּינָה לְחוּרָם אָבִי׃
2.14 בֶּן־אִשָּׁה מִן־בְּנֹות דָּן וְאָבִיו אִישׁ־צֹרִי יֹודֵעַ לַעֲשֹׂות בַּזָּהָב־וּבַכֶּסֶף בַּנְּחֹשֶׁת בַּבַּרְזֶל בָּאֲבָנִים וּבָעֵצִים בָּאַרְגָּמָן בַּתְּכֵלֶת וּבַבּוּץ וּבַכַּרְמִיל וּלְפַתֵּחַ כָּל־פִּתּוּחַ וְלַחְשֹׁב כָּל־מַחֲשָׁבֶת אֲשֶׁר יִנָּתֶן־לֹו עִם־חֲכָמֶיךָ וְחַכְמֵי אֲדֹנִי דָּוִיד אָבִיךָ׃
2.15 וְעַתָּה הַחִטִּים וְהַשְּׂעֹרִים הַשֶּׁמֶן וְהַיַּיִן אֲשֶׁר אָמַר אֲדֹנִי יִשְׁלַח לַעֲבָדָיו׃
2.16 וַאֲנַחְנוּ נִכְרֹת עֵצִים מִן־הַלְּבָנֹון כְּכָל־צָרְכֶּךָ וּנְבִיאֵם לְךָ רַפְסֹדֹות עַל־יָם יָפֹו וְאַתָּה תַּעֲלֶה אֹתָם יְרוּשָׁלִָם׃ פ
2.17 וַיִּסְפֹּר שְׁלֹמֹה כָּל־הָאֲנָשִׁים הַגֵּירִים אֲשֶׁר בְּאֶרֶץ יִשְׂרָאֵל אַחֲרֵי הַסְּפָר אֲשֶׁר סְפָרָם דָּוִיד אָבִיו וַיִּמָּצְאוּ מֵאָה וַחֲמִשִּׁים אֶלֶף וּשְׁלֹשֶׁת אֲלָפִים וְשֵׁשׁ מֵאֹות׃
2.18 וַיַּעַשׂ מֵהֶם שִׁבְעִים אֶלֶף סַבָּל וּשְׁמֹנִים אֶלֶף חֹצֵב בָּהָר וּשְׁלֹשֶׁת אֲלָפִים וְשֵׁשׁ מֵאֹות מְנַצְּחִים לְהַעֲבִיד אֶת־הָעָם׃
2.1 wajoAmaer xxlomoH libnowt bajit lxxem jHwaaH wbajit lmalkwtow׃
2.2 wajispor xxlomoH xxibOijm Aaelaep Aijxx sabaal wxxmownijm Aaelaep Aijxx hoceb baaHaar wmnachijm OalejHaem xxloxxaet Aalaapijm wxxexx meAowt׃ p
2.3 wajixxlah xxlomoH Aael-hwraam maelaek-cor leAmor kaAaxxaer Oaaxijtaa Oim-daawijd Aaabij watixxlah-low Aaraazijm libnowt-low bajit laaxxaebaet bow׃
2.4 HineH Aanij bownaeH-bajit lxxem jHwaaH AaeloHaaj lHaqdijxx low lHaqTijr lpaanaajw qToraet-samijm wmaOaraekaet taamijd wOolowt laboqaer wlaaOaeraeb laxxabaatowt wlaehaadaaxxijm wlmowOadej jHwaaH AaeloHejnw lOowlaam zoAt Oal-jixraaAel׃
2.5 wHabajit Aaxxaer-Aanij bownaeH gaadowl kij-gaadowl AaeloHejnw mikaal-HaaAaeloHijm׃
2.6 wmij jaOacaar-koha libnowt-low bajit kij Haxxaamajim wxxmej Haxxaamajim loA jkalkluHw wmij Aanij Aaxxaer AaebnaeH-low bajit kij Aim-lHaqTijr lpaanaajw׃
2.7 wOataaH xxlah-lij Aijxx-haakaam laOaxowt bazaaHaab wbakaesaep wbanhoxxaet wbabarzael wbaaAargwaan wkarmijl wtkelaet wjodeOa lpateha pitwhijm Oim-Hahakaamijm Aaxxaer Oimij bijHwdaaH wbijrwxxaalaim Aaxxaer Hekijn daawijd Aaabij׃
2.8 wxxlah-lij Oacej Aaraazijm browxxijm wAalgwmijm meHalbaanown kij Aanij jaadaOtij Aaxxaer Oabaadaejkaa jowdOijm likrowt Oacej lbaanown wHineH Oabaadaj Oim-Oabaadaejkaa׃
2.9 wlHaakijn lij Oecijm laarob kij Habajit Aaxxaer-Aanij bownaeH gaadowl wHapleA׃
2.10 wHineH lahoTbijm lkortej HaaOecijm naatatij hiTijm makowt laOabaadaejkaa korijm Oaexrijm Aaelaep wxOorijm korijm Oaexrijm Aaalaep wjajin batijm Oaexrijm Aaelaep wxxaemaen batijm Oaexrijm Aaalaep׃ p
2.11 wajoAmaer hwraam maelaek-cor biktaab wajixxlah Aael-xxlomoH bAaHabat jHwaaH Aaet-Oamow ntaankaa OalejHaem maelaek׃
2.12 wajoAmaer hwraam baarwk jHwaaH AaeloHej jixraaAel Aaxxaer OaaxaaH Aaet-Haxxaamajim wAaet-HaaAaaraec Aaxxaer naatan ldaawijd Hamaelaek ben haakaam jowdeOa xekael wbijnaaH Aaxxaer jibnaeH-bajit lajHwaaH wbajit lmalkwtow׃
2.13 wOataaH xxaalahtij Aijxx-haakaam jowdeOa bijnaaH lhwraam Aaabij׃
2.14 baen-AixxaaH min-bnowt daan wAaabijw Aijxx-corij jowdeOa laOaxowt bazaaHaab-wbakaesaep banhoxxaet babarzael baaAabaanijm wbaaOecijm baaAargaamaan batkelaet wbabwc wbakarmijl wlpateha kaal-pitwha wlahxxob kaal-mahaxxaabaet Aaxxaer jinaataen-low Oim-hakaamaejkaa whakmej Aadonij daawijd Aaabijkaa׃
2.15 wOataaH HahiTijm wHaxOorijm Haxxaemaen wHajajin Aaxxaer Aaamar Aadonij jixxlah laOabaadaajw׃
2.16 waAanahnw nikrot Oecijm min-Halbaanown kkaal-caarkaekaa wnbijAem lkaa rapsodowt Oal-jaam jaapow wAataaH taOalaeH Aotaam jrwxxaalaaim׃ p
2.17 wajispor xxlomoH kaal-HaaAanaaxxijm Hagejrijm Aaxxaer bAaeraec jixraaAel Aaharej Haspaar Aaxxaer spaaraam daawijd Aaabijw wajimaacAw meAaaH wahamixxijm Aaelaep wxxloxxaet Aalaapijm wxxexx meAowt׃
2.18 wajaOax meHaem xxibOijm Aaelaep sabaal wxxmonijm Aaelaep hoceb baaHaar wxxloxxaet Aalaapijm wxxexx meAowt mnachijm lHaOabijd Aaet-HaaOaam׃
2.1 ויאמר שלמה לבנות בית לשם יהוה ובית למלכותו׃
2.2 ויספר שלמה שבעים אלף איש סבל ושמונים אלף איש חצב בהר ומנצחים עליהם שלשת אלפים ושש מאות׃ פ
2.3 וישלח שלמה אל־חורם מלך־צר לאמר כאשר עשית עם־דויד אבי ותשלח־לו ארזים לבנות־לו בית לשבת בו׃
2.4 הנה אני בונה־בית לשם ׀ יהוה אלהי להקדיש לו להקטיר לפניו קטרת־סמים ומערכת תמיד ועלות לבקר ולערב לשבתות ולחדשים ולמועדי יהוה אלהינו לעולם זאת על־ישראל׃
2.5 והבית אשר־אני בונה גדול כי־גדול אלהינו מכל־האלהים׃
2.6 ומי יעצר־כח לבנות־לו בית כי השמים ושמי השמים לא יכלכלהו ומי אני אשר אבנה־לו בית כי אם־להקטיר לפניו׃
2.7 ועתה שלח־לי איש־חכם לעשות בזהב ובכסף ובנחשת ובברזל ובארגון וכרמיל ותכלת וידע לפתח פתוחים עם־החכמים אשר עמי ביהודה ובירושלם אשר הכין דויד אבי׃
2.8 ושלח־לי עצי ארזים ברושים ואלגומים מהלבנון כי אני ידעתי אשר עבדיך יודעים לכרות עצי לבנון והנה עבדי עם־עבדיך׃
2.9 ולהכין לי עצים לרב כי הבית אשר־אני בונה גדול והפלא׃
2.10 והנה לחטבים ׀ לכרתי ׀ העצים נתתי חטים ׀ מכות לעבדיך כרים עשרים אלף ושערים כרים עשרים אלף ויין בתים עשרים אלף ושמן בתים עשרים אלף׃ פ
2.11 ויאמר חורם מלך־צר בכתב וישלח אל־שלמה באהבת יהוה את־עמו נתנך עליהם מלך׃
2.12 ויאמר חורם ברוך יהוה אלהי ישראל אשר עשה את־השמים ואת־הארץ אשר נתן לדויד המלך בן חכם יודע שכל ובינה אשר יבנה־בית ליהוה ובית למלכותו׃
2.13 ועתה שלחתי איש־חכם יודע בינה לחורם אבי׃
2.14 בן־אשה מן־בנות דן ואביו איש־צרי יודע לעשות בזהב־ובכסף בנחשת בברזל באבנים ובעצים בארגמן בתכלת ובבוץ ובכרמיל ולפתח כל־פתוח ולחשב כל־מחשבת אשר ינתן־לו עם־חכמיך וחכמי אדני דויד אביך׃
2.15 ועתה החטים והשערים השמן והיין אשר אמר אדני ישלח לעבדיו׃
2.16 ואנחנו נכרת עצים מן־הלבנון ככל־צרכך ונביאם לך רפסדות על־ים יפו ואתה תעלה אתם ירושלם׃ פ
2.17 ויספר שלמה כל־האנשים הגירים אשר בארץ ישראל אחרי הספר אשר ספרם דויד אביו וימצאו מאה וחמשים אלף ושלשת אלפים ושש מאות׃
2.18 ויעש מהם שבעים אלף סבל ושמנים אלף חצב בהר ושלשת אלפים ושש מאות מנצחים להעביד את־העם׃
2.1 wjAmr xlmH lbnwt bjt lxm jHwH wbjt lmlkwtw׃
2.2 wjspr xlmH xbOjm Alp Ajx sbl wxmwnjm Alp Ajx hcb bHr wmnchjm OljHm xlxt Alpjm wxx mAwt׃ p
2.3 wjxlh xlmH Al-hwrm mlk-cr lAmr kAxr Oxjt Om-dwjd Abj wtxlh-lw Arzjm lbnwt-lw bjt lxbt bw׃
2.4 HnH Anj bwnH-bjt lxm jHwH AlHj lHqdjx lw lHqTjr lpnjw qTrt-smjm wmOrkt tmjd wOlwt lbqr wlOrb lxbtwt wlhdxjm wlmwOdj jHwH AlHjnw lOwlm zAt Ol-jxrAl׃
2.5 wHbjt Axr-Anj bwnH gdwl kj-gdwl AlHjnw mkl-HAlHjm׃
2.6 wmj jOcr-kh lbnwt-lw bjt kj Hxmjm wxmj Hxmjm lA jklklHw wmj Anj Axr AbnH-lw bjt kj Am-lHqTjr lpnjw׃
2.7 wOtH xlh-lj Ajx-hkm lOxwt bzHb wbksp wbnhxt wbbrzl wbArgwn wkrmjl wtklt wjdO lpth ptwhjm Om-Hhkmjm Axr Omj bjHwdH wbjrwxlm Axr Hkjn dwjd Abj׃
2.8 wxlh-lj Ocj Arzjm brwxjm wAlgwmjm mHlbnwn kj Anj jdOtj Axr Obdjk jwdOjm lkrwt Ocj lbnwn wHnH Obdj Om-Obdjk׃
2.9 wlHkjn lj Ocjm lrb kj Hbjt Axr-Anj bwnH gdwl wHplA׃
2.10 wHnH lhTbjm lkrtj HOcjm nttj hTjm mkwt lObdjk krjm Oxrjm Alp wxOrjm krjm Oxrjm Alp wjjn btjm Oxrjm Alp wxmn btjm Oxrjm Alp׃ p
2.11 wjAmr hwrm mlk-cr bktb wjxlh Al-xlmH bAHbt jHwH At-Omw ntnk OljHm mlk׃
2.12 wjAmr hwrm brwk jHwH AlHj jxrAl Axr OxH At-Hxmjm wAt-HArc Axr ntn ldwjd Hmlk bn hkm jwdO xkl wbjnH Axr jbnH-bjt ljHwH wbjt lmlkwtw׃
2.13 wOtH xlhtj Ajx-hkm jwdO bjnH lhwrm Abj׃
2.14 bn-AxH mn-bnwt dn wAbjw Ajx-crj jwdO lOxwt bzHb-wbksp bnhxt bbrzl bAbnjm wbOcjm bArgmn btklt wbbwc wbkrmjl wlpth kl-ptwh wlhxb kl-mhxbt Axr jntn-lw Om-hkmjk whkmj Adnj dwjd Abjk׃
2.15 wOtH HhTjm wHxOrjm Hxmn wHjjn Axr Amr Adnj jxlh lObdjw׃
2.16 wAnhnw nkrt Ocjm mn-Hlbnwn kkl-crkk wnbjAm lk rpsdwt Ol-jm jpw wAtH tOlH Atm jrwxlm׃ p
2.17 wjspr xlmH kl-HAnxjm Hgjrjm Axr bArc jxrAl Ahrj Hspr Axr sprm dwjd Abjw wjmcAw mAH whmxjm Alp wxlxt Alpjm wxx mAwt׃
2.18 wjOx mHm xbOjm Alp sbl wxmnjm Alp hcb bHr wxlxt Alpjm wxx mAwt mnchjm lHObjd At-HOm׃
2.1 Decrevit autem Salomon aedificare domum nomini Domini et palatium sibi.
2.2 Et numeravit septuaginta milia virorum portantium umeris et octoginta milia, qui caederent lapides in montibus, praepositosque eorum tria milia sescentos.
2.3 Misit quoque ad Hiram regem Tyri dicens: “ Sicut egisti cum David patre meo et misisti ei ligna cedrina, ut aedificaret sibi domum ad habitandum in ea,
2.4 sic fac mecum, ut aedificem domum nomini Domini Dei mei, ut consecrem eam ad adolendum coram illo fumiganda aromata et ad propositionem panum sempiternam et ad holocautomata mane et vespere, sabbatis quoque et neomeniis et sollemnitatibus Domini Dei nostri in sempiternum, quae mandata sunt Israeli.
2.5 Domus enim, quam aedificare cupio, magna est; magnus est enim Deus noster super omnes deos.
2.6 Quis ergo poterit praevalere, ut aedificet ei dignam domum? Si caelum et caeli caelorum capere eum nequeunt, quantus ego sum, ut possim aedificare ei domum? Sed ad hoc tantum, ut adoleatur incensum coram illo.
2.7 Mitte ergo mihi virum eruditum, qui noverit operari in auro et argento, aere et ferro, purpura, coccino et hyacintho, et qui sciat sculpere caelaturas cum his artificibus, quos mecum habeo in Iudaea et Ierusalem, quos praeparavit David pater meus.
2.8 Sed et ligna cedrina mitte mihi et arceuthina et pinea de Libano; scio enim quod servi tui noverint caedere ligna de Libano, et erunt servi mei cum servis tuis,
2.9 ut parentur mihi ligna plurima; domus enim, quam cupio aedificare, magna erit nimis et inclita.
2.10 Praeterea operariis, qui caesuri sunt ligna, servis tuis dabo in cibaria tritici choros viginti milia et hordei choros totidem et vini viginti milia batos, olei quoque batos viginti milia ”.
2.11 Dixit autem Hiram rex Tyri per litteras, quas miserat Salomoni: “ Quia dilexit Dominus populum suum, idcirco te regnare fecit super eum ”.
2.12 Et addidit dicens: “ Benedictus Dominus, Deus Israel, qui fecit caelum et terram, qui dedit David regi filium sapientem et eruditum et sensatum atque prudentem, ut aedificaret domum Domino et palatium sibi.
2.13 Misi ergo tibi virum prudentem et scientissimum Hiram magistrum meum,
2.14 filium mulieris de filiabus Dan, cuius pater fuit Tyrius, qui novit operari in auro et argento, aere et ferro et lapidibus et lignis, in purpura quoque et hyacintho et bysso et coccino, et qui scit caelare omnem sculpturam et adinvenire prudenter, quodcumque in opere necessarium est, cum artificibus tuis et cum artificibus domini mei David patris tui.
2.15 Triticum ergo et hordeum et oleum et vinum, quae pollicitus es, domine mi, mitte servis tuis.
2.16 Nos autem caedemus ligna de Libano, quot necessaria habueris, et applicabimus ea ratibus per mare in Ioppe; tuum autem erit transferre ea in Ierusalem ”.
2.17 Numeravit igitur Salomon omnes viros peregrinos, qui erant in terra Israel post dinumerationem, quam dinumeravit David pater eius; et inventi sunt centum quinquaginta milia et tria milia sescenti.
2.18 Fecitque ex eis septuaginta milia, qui umeris onera portarent, et octoginta milia, qui lapides in montibus caederent; tria autem milia et sescentos praepositos operum populi.
3.1 Und Salomo fing an, das Haus des HERRN zu bauen zu Jerusalem, auf dem Berge Morija, wo er seinem Vater David erschienen war, an dem Orte, welchen David bestimmt hatte, auf der Tenne Ornans, des Jebusiters.
3.2 Er fing aber an zu bauen im zweiten Monat, am zweiten Tage, im vierten Jahre seiner Regierung.
3.3 Und also legte Salomo den Grund, das Haus Gottes zu bauen: die Länge betrug nach altem Maß sechzig Ellen und die Breite zwanzig Ellen.
3.4 Die Halle aber, welche der ganzen Breite des Hauses entlang ging, war zwanzig Ellen lang und hundertzwanzig hoch. Er überzog sie inwendig mit lauterm Gold.
3.5 Das große Haus aber täfelte er mit Zypressenholz und überzog es mit gutem Gold und machte darauf Palmen und Kettenwerk
3.6 und überzog das Haus mit kostbaren Steinen zur Zierde; das Gold aber war Parvaimgold.
3.7 Und er überzog das Haus, die Balken, die Schwellen, seine Wände und seine Türen mit Gold und ließ Cherubim an den Wänden einschnitzen.
3.8 Er machte auch den Raum des Allerheiligsten: seine Länge war zwanzig Ellen, nach der Breite des Hauses; und seine Breite war auch zwanzig Ellen. Und er überzog es mit gutem Gold, im Betrage von sechshundert Talenten.
3.9 Und das Gewicht der Nägel betrug fünfzig Schekel Gold; er überzog auch die Söller mit Gold.
3.10 Er machte im Raume des Allerheiligsten auch zwei Cherubim von Bildhauerarbeit und überzog sie mit Gold.
3.11 Und die Länge der Flügel der Cherubim betrug insgesamt zwanzig Ellen; ein Flügel des einen Cherubs , fünf Ellen lang, berührte die Wand des Raumes, und der andere Flügel, auch fünf Ellen lang, berührte den Flügel des anderen Cherubs.
3.12 Ebenso maß ein Flügel des zweiten Cherubs fünf Ellen und berührte die Wand des Raumes, und der andere Flügel, fünf Ellen lang, berührte den Flügel des anderen Cherubs,
3.13 so daß sich die Flügel dieser Cherubim zwanzig Ellen weit ausbreiteten. Und sie standen auf ihren Füßen, und ihre Angesichter waren einwärts gewandt.
3.14 Er machte auch einen Vorhang von blauem und rotem Purpur und Stoffen von Karmesinfarbe und feiner Baumwolle und brachte Cherubim darauf an.
3.15 Und er machte vor dem Hause zwei Säulen, fünfunddreißig Ellen hoch, und oben darauf einen Knauf, fünf Ellen hoch.
3.16 Und er machte Kettenwerk und tat solches oben auf die Säulen und machte hundert Granatäpfel und tat sie an das Kettenwerk.
3.17 Und er richtete die Säulen vor dem Tempel auf, eine zur Rechten, die andere zur Linken; und er hieß die zur Rechten Jachin und die zur Linken Boas.
3.1 καὶ ἤρξατο σαλωμων τοῦ οἰκοδομεῖν τὸν οἶκον κυρίου ἐν ιερουσαλημ ἐν ὄρει τοῦ αμορια οὗ ὤφθη κύριος τῷ δαυιδ πατρὶ αὐτοῦ ἐν τῷ τόπῳ ᾧ ἡτοίμασεν δαυιδ ἐν ἅλῳ ορνα τοῦ ιεβουσαίου
3.2 καὶ ἤρξατο οἰκοδομῆσαι ἐν τῷ μηνὶ τῷ δευτέρῳ ἐν τῷ ἔτει τῷ τετάρτῳ τῆς βασιλείας αὐτοῦ
3.3 καὶ ταῦτα ἤρξατο σαλωμων τοῦ οἰκοδομῆσαι τὸν οἶκον τοῦ θεοῦ μῆκος πήχεων ἡ διαμέτρησις ἡ πρώτη πήχεων ἑξήκοντα καὶ εὖρος πήχεων εἴκοσι
3.4 καὶ αιλαμ κατὰ πρόσωπον τοῦ οἴκου μῆκος ἐπὶ πρόσωπον πλάτους τοῦ οἴκου πήχεων εἴκοσι καὶ ὕψος πήχεων ἑκατὸν εἴκοσι καὶ κατεχρύσωσεν αὐτὸν ἔσωθεν χρυσίῳ καθαρῷ
3.5 καὶ τὸν οἶκον τὸν μέγαν ἐξύλωσεν ξύλοις κεδρίνοις καὶ κατεχρύσωσεν χρυσίῳ καθαρῷ καὶ ἔγλυψεν ἐπ' αὐτοῦ φοίνικας καὶ χαλαστά
3.6 καὶ ἐκόσμησεν τὸν οἶκον λίθοις τιμίοις εἰς δόξαν καὶ χρυσίῳ χρυσίου τοῦ ἐκ φαρουαιμ
3.7 καὶ ἐχρύσωσεν τὸν οἶκον καὶ τοὺς τοίχους καὶ τοὺς πυλῶνας καὶ τὰ ὀροφώματα καὶ τὰ θυρώματα χρυσίῳ καὶ ἔγλυψεν χερουβιν ἐπὶ τῶν τοίχων
3.8 καὶ ἐποίησεν τὸν οἶκον τοῦ ἁγίου τῶν ἁγίων μῆκος αὐτοῦ ἐπὶ πρόσωπον πλάτους πήχεων εἴκοσι καὶ τὸ εὖρος πήχεων εἴκοσι καὶ κατεχρύσωσεν αὐτὸν χρυσίῳ καθαρῷ εἰς χερουβιν εἰς τάλαντα ἑξακόσια
3.9 καὶ ὁλκὴ τῶν ἥλων ὁλκὴ τοῦ ἑνὸς πεντήκοντα σίκλοι χρυσίου καὶ τὸ ὑπερῷον ἐχρύσωσεν χρυσίῳ
3.10 καὶ ἐποίησεν ἐν τῷ οἴκῳ τῷ ἁγίῳ τῶν ἁγίων χερουβιν δύο ἔργον ἐκ ξύλων καὶ ἐχρύσωσεν αὐτὰ χρυσίῳ
3.11 καὶ αἱ πτέρυγες τῶν χερουβιν τὸ μῆκος πήχεων εἴκοσι καὶ ἡ πτέρυξ ἡ μία πήχεων πέντε ἁπτομένη τοῦ τοίχου τοῦ οἴκου καὶ ἡ πτέρυξ ἡ ἑτέρα πήχεων πέντε ἁπτομένη τῆς πτέρυγος τοῦ χερουβ τοῦ ἑτέρου
3.12 καὶ ἡ πτέρυξ τοῦ χερουβ τοῦ ἑνὸς πήχεων πέντε ἁπτομένη τοῦ τοίχου τοῦ οἴκου καὶ ἡ πτέρυξ ἡ ἑτέρα πήχεων πέντε ἁπτομένη τοῦ πτέρυγος τοῦ χερουβ τοῦ ἑτέρου
3.13 καὶ αἱ πτέρυγες τῶν χερουβιν διαπεπετασμέναι πήχεων εἴκοσι καὶ αὐτὰ ἑστηκότα ἐπὶ τοὺς πόδας αὐτῶν καὶ τὰ πρόσωπα αὐτῶν εἰς τὸν οἶκον
3.14 καὶ ἐποίησεν τὸ καταπέτασμα ἐξ ὑακίνθου καὶ πορφύρας καὶ κοκκίνου καὶ βύσσου καὶ ὕφανεν ἐν αὐτῷ χερουβιν
3.15 καὶ ἐποίησεν ἔμπροσθεν τοῦ οἴκου στύλους δύο πήχεων τριάκοντα πέντε τὸ ὕψος καὶ τὰς κεφαλὰς αὐτῶν πήχεων πέντε
3.16 καὶ ἐποίησεν σερσερωθ ἐν τῷ δαβιρ καὶ ἔδωκεν ἐπὶ τῶν κεφαλῶν τῶν στύλων καὶ ἐποίησεν ῥοΐσκους ἑκατὸν καὶ ἐπέθηκεν ἐπὶ τῶν χαλαστῶν
3.17 καὶ ἔστησεν τοὺς στύλους κατὰ πρόσωπον τοῦ ναοῦ ἕνα ἐκ δεξιῶν καὶ τὸν ἕνα ἐξ εὐωνύμων καὶ ἐκάλεσεν τὸ ὄνομα τοῦ ἐκ δεξιῶν κατόρθωσις καὶ τὸ ὄνομα τοῦ ἐξ ἀριστερῶν ἰσχύς
3.1 kai ehrxato salohmohn toy oikodomein ton oikon kyrioy en ieroysalehm en orei toy amoria oy ohphtheh kyrios toh dayid patri aytoy en toh topoh oh ehtoimasen dayid en aloh orna toy ieboysaioy
3.2 kai ehrxato oikodomehsai en toh mehni toh deyteroh en toh etei toh tetartoh tehs basileias aytoy
3.3 kai tayta ehrxato salohmohn toy oikodomehsai ton oikon toy theoy mehkos pehcheohn eh diametrehsis eh prohteh pehcheohn exehkonta kai eyros pehcheohn eikosi
3.4 kai ailam kata prosohpon toy oikoy mehkos epi prosohpon platoys toy oikoy pehcheohn eikosi kai ypsos pehcheohn ekaton eikosi kai katechrysohsen ayton esohthen chrysioh katharoh
3.5 kai ton oikon ton megan exylohsen xylois kedrinois kai katechrysohsen chrysioh katharoh kai eglypsen ep' aytoy phoinikas kai chalasta
3.6 kai ekosmehsen ton oikon lithois timiois eis doxan kai chrysioh chrysioy toy ek pharoyaim
3.7 kai echrysohsen ton oikon kai toys toichoys kai toys pylohnas kai ta orophohmata kai ta thyrohmata chrysioh kai eglypsen cheroybin epi tohn toichohn
3.8 kai epoiehsen ton oikon toy agioy tohn agiohn mehkos aytoy epi prosohpon platoys pehcheohn eikosi kai to eyros pehcheohn eikosi kai katechrysohsen ayton chrysioh katharoh eis cheroybin eis talanta exakosia
3.9 kai olkeh tohn ehlohn olkeh toy enos pentehkonta sikloi chrysioy kai to yperohon echrysohsen chrysioh
3.10 kai epoiehsen en toh oikoh toh agioh tohn agiohn cheroybin dyo ergon ek xylohn kai echrysohsen ayta chrysioh
3.11 kai ai pteryges tohn cheroybin to mehkos pehcheohn eikosi kai eh pteryx eh mia pehcheohn pente aptomeneh toy toichoy toy oikoy kai eh pteryx eh etera pehcheohn pente aptomeneh tehs pterygos toy cheroyb toy eteroy
3.12 kai eh pteryx toy cheroyb toy enos pehcheohn pente aptomeneh toy toichoy toy oikoy kai eh pteryx eh etera pehcheohn pente aptomeneh toy pterygos toy cheroyb toy eteroy
3.13 kai ai pteryges tohn cheroybin diapepetasmenai pehcheohn eikosi kai ayta estehkota epi toys podas aytohn kai ta prosohpa aytohn eis ton oikon
3.14 kai epoiehsen to katapetasma ex yakinthoy kai porphyras kai kokkinoy kai byssoy kai yphanen en aytoh cheroybin
3.15 kai epoiehsen emprosthen toy oikoy styloys dyo pehcheohn triakonta pente to ypsos kai tas kephalas aytohn pehcheohn pente
3.16 kai epoiehsen serserohth en toh dabir kai edohken epi tohn kephalohn tohn stylohn kai epoiehsen roiskoys ekaton kai epethehken epi tohn chalastohn
3.17 kai estehsen toys styloys kata prosohpon toy naoy ena ek dexiohn kai ton ena ex eyohnymohn kai ekalesen to onoma toy ek dexiohn katorthohsis kai to onoma toy ex aristerohn ischys
3.1 וַיָּחֶל שְׁלֹמֹה לִבְנֹות אֶת־בֵּית־יְהוָה בִּירוּשָׁלִַם בְּהַר הַמֹּורִיָּה אֲשֶׁר נִרְאָה לְדָוִיד אָבִיהוּ אֲשֶׁר הֵכִין בִּמְקֹום דָּוִיד בְּגֹרֶן אָרְנָן הַיְבוּסִי׃
3.2 וַיָּחֶל לִבְנֹות בַּחֹדֶשׁ הַשֵּׁנִי בַּשֵּׁנִי בִּשְׁנַת אַרְבַּע לְמַלְכוּתֹו׃
3.3 וְאֵלֶּה הוּסַד שְׁלֹמֹה לִבְנֹות אֶת־בֵּית הָאֱלֹהִים הָאֹרֶךְ אַמֹּות בַּמִּדָּה הָרִאשֹׁונָה אַמֹּות שִׁשִּׁים וְרֹחַב אַמֹּות עֶשְׂרִים׃
3.4 וְהָאוּלָם אֲשֶׁר עַל־פְּנֵי הָאֹרֶךְ עַל־פְּנֵי רֹחַב־הַבַּיִת אַמֹּות עֶשְׂרִים וְהַגֹּבַהּ מֵאָה וְעֶשְׂרִים וַיְצַפֵּהוּ מִפְּנִימָה זָהָב טָהֹור׃
3.5 וְאֵת ׀ הַבַּיִת הַגָּדֹול חִפָּה עֵץ בְּרֹושִׁים וַיְחַפֵּהוּ זָהָב טֹוב וַיַּעַל עָלָיו תִּמֹרִים וְשַׁרְשְׁרֹות׃
3.6 וַיְצַף אֶת־הַבַּיִת אֶבֶן יְקָרָה לְתִפְאָרֶת וְהַזָּהָב זְהַב פַּרְוָיִם׃
3.7 וַיְחַף אֶת־הַבַּיִת הַקֹּרֹות הַסִּפִּים וְקִירֹותָיו וְדַלְתֹותָיו זָהָב וּפִתַּח כְּרוּבִים עַל־הַקִּירֹות׃ ס
3.8 וַיַּעַשׂ אֶת־בֵּית־קֹדֶשׁ הַקֳּדָשִׁים אָרְכֹּו עַל־פְּנֵי רֹחַב־הַבַּיִת אַמֹּות עֶשְׂרִים וְרָחְבֹּו אַמֹּות עֶשְׂרִים וַיְחַפֵּהוּ זָהָב טֹוב לְכִכָּרִים שֵׁשׁ מֵאֹות׃
3.9 וּמִשְׁקָל לְמִסְמְרֹות לִשְׁקָלִים חֲמִשִּׁים זָהָב וְהָעֲלִיֹּות חִפָּה זָהָב׃
3.10 וַיַּעַשׂ בְּבֵית־קֹדֶשׁ הַקֳּדָשִׁים כְּרוּבִים שְׁנַיִם מַעֲשֵׂה צַעֲצֻעִים וַיְצַפּוּ אֹתָם זָהָב׃
3.11 וְכַנְפֵי הַכְּרוּבִים אָרְכָּם אַמֹּות עֶשְׂרִים כְּנַף הָאֶחָד לְאַמֹּות חָמֵשׁ מַגַּעַת לְקִיר הַבַּיִת וְהַכָּנָף הָאַחֶרֶת אַמֹּות חָמֵשׁ מַגִּיעַ לִכְנַף הַכְּרוּב הָאַחֵר׃
3.12 וּכְנַף הַכְּרוּב הָאֶחָד אַמֹּות חָמֵשׁ מַגִּיעַ לְקִיר הַבָּיִת וְהַכָּנָף הָאַחֶרֶת אַמֹּות חָמֵשׁ דְּבֵקָה לִכְנַף הַכְּרוּב הָאַחֵר׃
3.13 כַּנְפֵי הַכְּרוּבִים הָאֵלֶּה פֹּרְשִׂים אַמֹּות עֶשְׂרִים וְהֵם עֹמְדִים עַל־רַגְלֵיהֶם וּפְנֵיהֶם לַבָּיִת׃ ס
3.14 וַיַּעַשׂ אֶת־הַפָּרֹכֶת תְּכֵלֶת וְאַרְגָּמָן וְכַרְמִיל וּבוּץ וַיַּעַל עָלָיו כְּרוּבִים׃ ס
3.15 וַיַּעַשׂ לִפְנֵי הַבַּיִת עַמּוּדִים שְׁנַיִם אַמֹּות שְׁלֹשִׁים וְחָמֵשׁ אֹרֶךְ וְהַצֶּפֶת אֲשֶׁר־עַל־רֹאשֹׁו אַמֹּות חָמֵשׁ׃ ס
3.16 וַיַּעַשׂ שַׁרְשְׁרֹות בַּדְּבִיר וַיִּתֵּן עַל־רֹאשׁ הָעַמֻּדִים וַיַּעַשׂ רִמֹּונִים מֵאָה וַיִּתֵּן בַּשַּׁרְשְׁרֹות׃
3.17 וַיָּקֶם אֶת־הָעַמּוּדִים עַל־פְּנֵי הַהֵיכָל אֶחָד מִיָּמִין וְאֶחָד מֵהַשְּׂמֹאול וַיִּקְרָא שֵׁם־ [הַיְמִינִי כ] (הַיְמָנִי ק) יָכִין וְשֵׁם הַשְּׂמָאלִי בֹּעַז׃ ס
3.1 wajaahael xxlomoH libnowt Aaet-bejt-jHwaaH bijrwxxaalaim bHar HamowrijaaH Aaxxaer nirAaaH ldaawijd AaabijHw Aaxxaer Hekijn bimqowm daawijd bgoraen Aaarnaan Hajbwsij׃
3.2 wajaahael libnowt bahodaexx Haxxenij baxxenij bixxnat AarbaO lmalkwtow׃
3.3 wAelaeH Hwsad xxlomoH libnowt Aaet-bejt HaaAaeloHijm HaaAoraek Aamowt bamidaaH HaariAxxownaaH Aamowt xxixxijm wrohab Aamowt Oaexrijm׃
3.4 wHaaAwlaam Aaxxaer Oal-pnej HaaAoraek Oal-pnej rohab-Habajit Aamowt Oaexrijm wHagobaH meAaaH wOaexrijm wajcapeHw mipnijmaaH zaaHaab TaaHowr׃
3.5 wAet Habajit Hagaadowl hipaaH Oec browxxijm wajhapeHw zaaHaab Towb wajaOal Oaalaajw timorijm wxxarxxrowt׃
3.6 wajcap Aaet-Habajit Aaebaen jqaaraaH ltipAaaraet wHazaaHaab zHab parwaajim׃
3.7 wajhap Aaet-Habajit Haqorowt Hasipijm wqijrowtaajw wdaltowtaajw zaaHaab wpitah krwbijm Oal-Haqijrowt׃ s
3.8 wajaOax Aaet-bejt-qodaexx Haqaadaaxxijm Aaarkow Oal-pnej rohab-Habajit Aamowt Oaexrijm wraahbow Aamowt Oaexrijm wajhapeHw zaaHaab Towb lkikaarijm xxexx meAowt׃
3.9 wmixxqaal lmismrowt lixxqaalijm hamixxijm zaaHaab wHaaOalijowt hipaaH zaaHaab׃
3.10 wajaOax bbejt-qodaexx Haqaadaaxxijm krwbijm xxnajim maOaxeH caOacuOijm wajcapw Aotaam zaaHaab׃
3.11 wkanpej Hakrwbijm Aaarkaam Aamowt Oaexrijm knap HaaAaehaad lAamowt haamexx magaOat lqijr Habajit wHakaanaap HaaAahaeraet Aamowt haamexx magijOa liknap Hakrwb HaaAaher׃
3.12 wknap Hakrwb HaaAaehaad Aamowt haamexx magijOa lqijr Habaajit wHakaanaap HaaAahaeraet Aamowt haamexx dbeqaaH liknap Hakrwb HaaAaher׃
3.13 kanpej Hakrwbijm HaaAelaeH porxijm Aamowt Oaexrijm wHem Oomdijm Oal-raglejHaem wpnejHaem labaajit׃ s
3.14 wajaOax Aaet-Hapaarokaet tkelaet wAargaamaan wkarmijl wbwc wajaOal Oaalaajw krwbijm׃ s
3.15 wajaOax lipnej Habajit Oamwdijm xxnajim Aamowt xxloxxijm whaamexx Aoraek wHacaepaet Aaxxaer-Oal-roAxxow Aamowt haamexx׃ s
3.16 wajaOax xxarxxrowt badbijr wajiten Oal-roAxx HaaOamudijm wajaOax rimownijm meAaaH wajiten baxxarxxrowt׃
3.17 wajaaqaem Aaet-HaaOamwdijm Oal-pnej HaHejkaal Aaehaad mijaamijn wAaehaad meHaxmoAwl wajiqraaA xxem- [Hajmijnij k] (Hajmaanij q) jaakijn wxxem HaxmaaAlij boOaz׃ s
3.1 ויחל שלמה לבנות את־בית־יהוה בירושלם בהר המוריה אשר נראה לדויד אביהו אשר הכין במקום דויד בגרן ארנן היבוסי׃
3.2 ויחל לבנות בחדש השני בשני בשנת ארבע למלכותו׃
3.3 ואלה הוסד שלמה לבנות את־בית האלהים הארך אמות במדה הראשונה אמות ששים ורחב אמות עשרים׃
3.4 והאולם אשר על־פני הארך על־פני רחב־הבית אמות עשרים והגבה מאה ועשרים ויצפהו מפנימה זהב טהור׃
3.5 ואת ׀ הבית הגדול חפה עץ ברושים ויחפהו זהב טוב ויעל עליו תמרים ושרשרות׃
3.6 ויצף את־הבית אבן יקרה לתפארת והזהב זהב פרוים׃
3.7 ויחף את־הבית הקרות הספים וקירותיו ודלתותיו זהב ופתח כרובים על־הקירות׃ ס
3.8 ויעש את־בית־קדש הקדשים ארכו על־פני רחב־הבית אמות עשרים ורחבו אמות עשרים ויחפהו זהב טוב לככרים שש מאות׃
3.9 ומשקל למסמרות לשקלים חמשים זהב והעליות חפה זהב׃
3.10 ויעש בבית־קדש הקדשים כרובים שנים מעשה צעצעים ויצפו אתם זהב׃
3.11 וכנפי הכרובים ארכם אמות עשרים כנף האחד לאמות חמש מגעת לקיר הבית והכנף האחרת אמות חמש מגיע לכנף הכרוב האחר׃
3.12 וכנף הכרוב האחד אמות חמש מגיע לקיר הבית והכנף האחרת אמות חמש דבקה לכנף הכרוב האחר׃
3.13 כנפי הכרובים האלה פרשים אמות עשרים והם עמדים על־רגליהם ופניהם לבית׃ ס
3.14 ויעש את־הפרכת תכלת וארגמן וכרמיל ובוץ ויעל עליו כרובים׃ ס
3.15 ויעש לפני הבית עמודים שנים אמות שלשים וחמש ארך והצפת אשר־על־ראשו אמות חמש׃ ס
3.16 ויעש שרשרות בדביר ויתן על־ראש העמדים ויעש רמונים מאה ויתן בשרשרות׃
3.17 ויקם את־העמודים על־פני ההיכל אחד מימין ואחד מהשמאול ויקרא שם־ [הימיני כ] (הימני ק) יכין ושם השמאלי בעז׃ ס
3.1 wjhl xlmH lbnwt At-bjt-jHwH bjrwxlm bHr HmwrjH Axr nrAH ldwjd AbjHw Axr Hkjn bmqwm dwjd bgrn Arnn Hjbwsj׃
3.2 wjhl lbnwt bhdx Hxnj bxnj bxnt ArbO lmlkwtw׃
3.3 wAlH Hwsd xlmH lbnwt At-bjt HAlHjm HArk Amwt bmdH HrAxwnH Amwt xxjm wrhb Amwt Oxrjm׃
3.4 wHAwlm Axr Ol-pnj HArk Ol-pnj rhb-Hbjt Amwt Oxrjm wHgbH mAH wOxrjm wjcpHw mpnjmH zHb THwr׃
3.5 wAt Hbjt Hgdwl hpH Oc brwxjm wjhpHw zHb Twb wjOl Oljw tmrjm wxrxrwt׃
3.6 wjcp At-Hbjt Abn jqrH ltpArt wHzHb zHb prwjm׃
3.7 wjhp At-Hbjt Hqrwt Hspjm wqjrwtjw wdltwtjw zHb wpth krwbjm Ol-Hqjrwt׃ s
3.8 wjOx At-bjt-qdx Hqdxjm Arkw Ol-pnj rhb-Hbjt Amwt Oxrjm wrhbw Amwt Oxrjm wjhpHw zHb Twb lkkrjm xx mAwt׃
3.9 wmxql lmsmrwt lxqljm hmxjm zHb wHOljwt hpH zHb׃
3.10 wjOx bbjt-qdx Hqdxjm krwbjm xnjm mOxH cOcOjm wjcpw Atm zHb׃
3.11 wknpj Hkrwbjm Arkm Amwt Oxrjm knp HAhd lAmwt hmx mgOt lqjr Hbjt wHknp HAhrt Amwt hmx mgjO lknp Hkrwb HAhr׃
3.12 wknp Hkrwb HAhd Amwt hmx mgjO lqjr Hbjt wHknp HAhrt Amwt hmx dbqH lknp Hkrwb HAhr׃
3.13 knpj Hkrwbjm HAlH prxjm Amwt Oxrjm wHm Omdjm Ol-rgljHm wpnjHm lbjt׃ s
3.14 wjOx At-Hprkt tklt wArgmn wkrmjl wbwc wjOl Oljw krwbjm׃ s
3.15 wjOx lpnj Hbjt Omwdjm xnjm Amwt xlxjm whmx Ark wHcpt Axr-Ol-rAxw Amwt hmx׃ s
3.16 wjOx xrxrwt bdbjr wjtn Ol-rAx HOmdjm wjOx rmwnjm mAH wjtn bxrxrwt׃
3.17 wjqm At-HOmwdjm Ol-pnj HHjkl Ahd mjmjn wAhd mHxmAwl wjqrA xm- [Hjmjnj k] (Hjmnj q) jkjn wxm HxmAlj bOz׃ s
3.1 Et coepit Salomon aedificare domum Domini in Ierusalem in monte Moria, qui demonstratus fuerat a David patre eius, in loco, quem paraverat David in area Ornan Iebusaei.
3.2 Coepit autem aedificare mense secundo anno quarto regni sui.
3.3 Et hae sunt mensurae, quas statuit Salomon, ut aedificaret domum Dei: longitudinis cubiti in mensura prima sexaginta, latitudinis cubiti viginti.
3.4 Porticum vero ante frontem, quae tendebatur in longum, iuxta mensuram latitudinis domus, cubitorum viginti; porro altitudo centum viginti cubitorum erat. Et deauravit eam intrinsecus auro mundissimo.
3.5 Domum quoque maiorem texit tabulis ligneis abiegnis et laminas auri obryzi affixit per totum; scalpsitque in eis palmas et quasi catenulas se invicem complectentes.
3.6 Stravit quoque pavimentum templi pretiosissimo marmore decore multo.
3.7 Porro aurum erat de Parvaim, de cuius laminis texit domum, et trabes eius et postes et parietes et ostia; et caelavit cherubim in parietibus.
3.8 Fecit quoque domum sancti sanctorum: longitudinem iuxta latitudinem domus cubitorum viginti et latitudinem similiter viginti cubitorum; et laminis auri optimi texit eam quasi talentis sescentis.
3.9 Sed et pro clavis usus est auro ponderis quinquaginta siclorum. Cenacula quoque texit auro.
3.10 Fecit etiam in domo sancti sanctorum cherubim duos opere statuario et texit eos auro.
3.11 Alae cherubim viginti cubitis extendebantur, ita ut una ala haberet cubitos quinque et tangeret parietem domus, et altera quinque cubitos habens alam tangeret alterius cherub.
3.12 Similiter cherub alterius ala quinque habebat cubitos et tangebat parietem, et ala eius altera quinque cubitorum alam cherub alterius contingebat.
3.13 Igitur alae utriusque cherubim expansae erant et extendebantur per cubitos viginti; ipsi autem stabant erectis pedibus, et facies eorum erant versae ad exteriorem domum.
3.14 Fecit quoque velum ex hyacintho, purpura, cocco et bysso et intexuit ei cherubim.
3.15 Ante fores etiam templi duas columnas, quae triginta et quinque cubitos habebant altitudinis; porro capita earum quinque cubitorum.
3.16 Necnon et quasi catenulas in torque, et superposuit eas capitibus columnarum; malogranata etiam centum, quae catenulis interposuit.
3.17 Ipsas quoque columnas posuit ante faciem templi, unam a dextris et alteram a sinistris; eam, quae a dextris erat, vocavit Iachin et, quae ad laevam, Booz.
4.1 Er machte auch einen ehernen Altar, zwanzig Ellen lang und zwanzig Ellen breit und zehn Ellen hoch.
4.2 Und er machte das gegossene Meer, zehn Ellen weit von einem Rand bis zum anderen, gerundet ringsum, und fünf Ellen hoch; und eine Meßschnur von dreißig Ellen konnte es umfassen.
4.3 Und es waren Gebilde von Rindern unter ihm ringsum, die es umgaben, zehn auf die Elle, rings um das Meer herum; zwei Reihen Rinder waren es, gegossen aus einem Guß mit dem Meer.
4.4 Es stand auf zwölf Rindern, deren drei gegen Mitternacht, drei gegen Abend, drei gegen Mittag und drei gegen Morgen gewendet waren; und das Meer ruhte oben auf ihnen, und das Hinterteil von ihnen allen war einwärts gekehrt.
4.5 Seine Dicke betrug eine Handbreite, und sein Rand war wie der eines Bechers, wie die Blüte einer Lilie; und es faßte dreitausend Bat.
4.6 Und er machte zehn Kessel und setzte fünf zur Rechten und fünf zur Linken, um darin zu waschen; was zum Brandopfer gehörte, spülte man darin ab; das Meer aber war für die Waschungen der Priester bestimmt.
4.7 Er machte auch zehn goldene Leuchter, wie sie sein sollten, und setzte sie in den Tempel; fünf zur Rechten und fünf zur Linken.
4.8 Und er machte zehn Tische und tat sie in den Tempel; fünf zur Rechten und fünf zur Linken. Auch machte er hundert goldene Becken.
4.9 Er machte auch einen Vorhof für die Priester und den großen Vorhof; und Türen für den Vorhof, und er überzog die Türen mit Erz.
4.10 Und er setzte das Meer auf die rechte Seite gegen Morgen, südwärts.
4.11 Und Huram machte Töpfe, Schaufeln und Becken. Also vollendete Huram die Arbeit, die er für den König Salomo am Hause Gottes machte,
4.12 nämlich die zwei Säulen und die Kugeln der Knäufe oben an den Säulen und die beiden Geflechte, um die zwei Kugeln der Knäufe zu bedecken, die oben auf beiden Säulen waren.
4.13 Und die vierhundert Granatäpfel an beiden Geflechten, zwei Reihen Granatäpfel an einem jeden Geflecht, um die zwei Kugeln der Knäufe oben auf den Säulen zu bedecken.
4.14 Auch machte er die Ständer und die Kessel auf den Ständern;
4.15 und das eine Meer und die zwölf Rinder darunter.
4.16 Und die Töpfe, Schaufeln, Gabeln und alle ihre Geräte machte Vater Huram dem König Salomo für das Haus des HERRN aus glänzendem Erz.
4.17 In der Gegend des Jordan ließ sie der König gießen in dicker Erde, zwischen Sukkot und Zareda.
4.18 Und Salomo machte alle diese Geräte in sehr großer Menge, also daß das Gewicht des Erzes nicht zu ermitteln war.
4.19 Und Salomo machte alle Geräte zum Hause Gottes; nämlich den goldenen Altar, die Tische, auf denen die Schaubrote liegen;
4.20 und die Leuchter mit ihren Lampen von lauterm Gold, um sie vor dem Allerheiligsten anzuzünden, wie es sich gebührt;
4.21 und das Blumenwerk und die Lampen und die Lichtscheren von Gold. Das alles war von feinstem Gold;
4.22 dazu die Messer, Becken, Pfannen und Räuchernäpfe von feinem Gold; auch der Eingang des Hauses, seine innern Türen zum Allerheiligsten und die Türen am Hause des Tempels waren vergoldet.
4.1 καὶ ἐποίησεν τὸ θυσιαστήριον χαλκοῦν πήχεων εἴκοσι μῆκος καὶ τὸ εὖρος πήχεων εἴκοσι ὕψος πήχεων δέκα
4.2 καὶ ἐποίησεν τὴν θάλασσαν χυτήν πήχεων δέκα τὴν διαμέτρησιν στρογγύλην κυκλόθεν καὶ πήχεων πέντε τὸ ὕψος καὶ τὸ κύκλωμα πήχεων τριάκοντα
4.3 καὶ ὁμοίωμα μόσχων ὑποκάτωθεν αὐτῆς κύκλῳ κυκλοῦσιν αὐτήν πήχεις δέκα περιέχουσιν τὸν λουτῆρα κυκλόθεν δύο γένη ἐχώνευσαν τοὺς μόσχους ἐν τῇ χωνεύσει αὐτῶν
4.4 ᾗ ἐποίησαν αὐτούς δώδεκα μόσχους οἱ τρεῖς βλέποντες βορρᾶν καὶ οἱ τρεῖς βλέποντες δυσμὰς καὶ οἱ τρεῖς βλέποντες νότον καὶ οἱ τρεῖς βλέποντες κατ' ἀνατολάς καὶ ἡ θάλασσα ἐπ' αὐτῶν ἄνω ἦσαν τὰ ὀπίσθια αὐτῶν ἔσω
4.5 καὶ τὸ πάχος αὐτῆς παλαιστής καὶ τὸ χεῖλος αὐτῆς ὡς χεῖλος ποτηρίου διαγεγλυμμένα βλαστοὺς κρίνου χωροῦσαν μετρητὰς τρισχιλίους καὶ ἐξετέλεσεν
4.6 καὶ ἐποίησεν λουτῆρας δέκα καὶ ἔθηκεν τοὺς πέντε ἐκ δεξιῶν καὶ τοὺς πέντε ἐξ ἀριστερῶν τοῦ πλύνειν ἐν αὐτοῖς τὰ ἔργα τῶν ὁλοκαυτωμάτων καὶ ἀποκλύζειν ἐν αὐτοῖς καὶ ἡ θάλασσα εἰς τὸ νίπτεσθαι τοὺς ἱερεῖς ἐν αὐτῇ
4.7 καὶ ἐποίησεν τὰς λυχνίας τὰς χρυσᾶς δέκα κατὰ τὸ κρίμα αὐτῶν καὶ ἔθηκεν ἐν τῷ ναῷ πέντε ἐκ δεξιῶν καὶ πέντε ἐξ ἀριστερῶν
4.8 καὶ ἐποίησεν τραπέζας δέκα καὶ ἔθηκεν ἐν τῷ ναῷ πέντε ἐκ δεξιῶν καὶ πέντε ἐξ εὐωνύμων καὶ ἐποίησεν φιάλας χρυσᾶς ἑκατόν
4.9 καὶ ἐποίησεν τὴν αὐλὴν τῶν ἱερέων καὶ τὴν αὐλὴν τὴν μεγάλην καὶ θύρας τῇ αὐλῇ καὶ θυρώματα αὐτῶν κατακεχαλκωμένα χαλκῷ
4.10 καὶ τὴν θάλασσαν ἔθηκεν ἀπὸ γωνίας τοῦ οἴκου ἐκ δεξιῶν ὡς πρὸς ἀνατολὰς κατέναντι
4.11 καὶ ἐποίησεν χιραμ τὰς κρεάγρας καὶ τὰ πυρεῖα καὶ τὴν ἐσχάραν τοῦ θυσιαστηρίου καὶ πάντα τὰ σκεύη αὐτοῦ καὶ συνετέλεσεν χιραμ ποιῆσαι πᾶσαν τὴν ἐργασίαν ἣν ἐποίησεν σαλωμων τῷ βασιλεῖ ἐν οἴκῳ τοῦ θεοῦ
4.12 στύλους δύο καὶ ἐπ' αὐτῶν γωλαθ τῇ χωθαρεθ ἐπὶ τῶν κεφαλῶν τῶν στύλων δύο καὶ δίκτυα δύο συγκαλύψαι τὰς κεφαλὰς τῶν χωθαρεθ ἅ ἐστιν ἐπὶ τῶν κεφαλῶν τῶν στύλων
4.13 καὶ κώδωνας χρυσοῦς τετρακοσίους εἰς τὰ δύο δίκτυα καὶ δύο γένη ῥοΐσκων ἐν τῷ δικτύῳ τῷ ἑνὶ τοῦ συγκαλύψαι τὰς δύο γωλαθ τῶν χωθαρεθ ἅ ἐστιν ἐπάνω τῶν στύλων
4.14 καὶ τὰς μεχωνωθ ἐποίησεν δέκα καὶ τοὺς λουτῆρας ἐποίησεν ἐπὶ τῶν μεχωνωθ
4.15 καὶ τὴν θάλασσαν μίαν καὶ τοὺς μόσχους τοὺς δώδεκα ὑποκάτω αὐτῆς
4.16 καὶ τοὺς ποδιστῆρας καὶ τοὺς ἀναλημπτῆρας καὶ τοὺς λέβητας καὶ τὰς κρεάγρας καὶ πάντα τὰ σκεύη αὐτῶν ἃ ἐποίησεν χιραμ καὶ ἀνήνεγκεν τῷ βασιλεῖ σαλωμων ἐν οἴκῳ κυρίου χαλκοῦ καθαροῦ
4.17 ἐν τῷ περιχώρῳ τοῦ ιορδάνου ἐχώνευσεν αὐτὰ ὁ βασιλεὺς ἐν τῷ πάχει τῆς γῆς ἐν οἴκῳ σοκχωθ καὶ ἀνὰ μέσον σιρδαθα
4.18 καὶ ἐποίησεν σαλωμων πάντα τὰ σκεύη ταῦτα εἰς πλῆθος σφόδρα ὅτι οὐκ ἐξέλιπεν ὁλκὴ τοῦ χαλκοῦ
4.19 καὶ ἐποίησεν σαλωμων πάντα τὰ σκεύη οἴκου κυρίου καὶ τὸ θυσιαστήριον τὸ χρυσοῦν καὶ τὰς τραπέζας καὶ ἐπ' αὐτῶν ἄρτοι προθέσεως
4.20 καὶ τὰς λυχνίας καὶ τοὺς λύχνους τοῦ φωτὸς κατὰ τὸ κρίμα καὶ κατὰ πρόσωπον τοῦ δαβιρ χρυσίου καθαροῦ
4.21 καὶ λαβίδες αὐτῶν καὶ οἱ λύχνοι αὐτῶν καὶ τὰς φιάλας καὶ τὰς θυΐσκας καὶ τὰ πυρεῖα χρυσίου καθαροῦ
4.22 καὶ ἡ θύρα τοῦ οἴκου ἡ ἐσωτέρα εἰς τὰ ἅγια τῶν ἁγίων εἰς τὰς θύρας τοῦ οἴκου τοῦ ναοῦ χρυσᾶς
4.1 kai epoiehsen to thysiastehrion chalkoyn pehcheohn eikosi mehkos kai to eyros pehcheohn eikosi ypsos pehcheohn deka
4.2 kai epoiehsen tehn thalassan chytehn pehcheohn deka tehn diametrehsin stroggylehn kyklothen kai pehcheohn pente to ypsos kai to kyklohma pehcheohn triakonta
4.3 kai omoiohma moschohn ypokatohthen aytehs kykloh kykloysin aytehn pehcheis deka periechoysin ton loytehra kyklothen dyo geneh echohneysan toys moschoys en teh chohneysei aytohn
4.4 eh epoiehsan aytoys dohdeka moschoys oi treis blepontes borran kai oi treis blepontes dysmas kai oi treis blepontes noton kai oi treis blepontes kat' anatolas kai eh thalassa ep' aytohn anoh ehsan ta opisthia aytohn esoh
4.5 kai to pachos aytehs palaistehs kai to cheilos aytehs ohs cheilos potehrioy diageglymmena blastoys krinoy chohroysan metrehtas trischilioys kai exetelesen
4.6 kai epoiehsen loytehras deka kai ethehken toys pente ek dexiohn kai toys pente ex aristerohn toy plynein en aytois ta erga tohn olokaytohmatohn kai apoklyzein en aytois kai eh thalassa eis to niptesthai toys iereis en ayteh
4.7 kai epoiehsen tas lychnias tas chrysas deka kata to krima aytohn kai ethehken en toh naoh pente ek dexiohn kai pente ex aristerohn
4.8 kai epoiehsen trapezas deka kai ethehken en toh naoh pente ek dexiohn kai pente ex eyohnymohn kai epoiehsen phialas chrysas ekaton
4.9 kai epoiehsen tehn aylehn tohn iereohn kai tehn aylehn tehn megalehn kai thyras teh ayleh kai thyrohmata aytohn katakechalkohmena chalkoh
4.10 kai tehn thalassan ethehken apo gohnias toy oikoy ek dexiohn ohs pros anatolas katenanti
4.11 kai epoiehsen chiram tas kreagras kai ta pyreia kai tehn escharan toy thysiastehrioy kai panta ta skeyeh aytoy kai synetelesen chiram poiehsai pasan tehn ergasian ehn epoiehsen salohmohn toh basilei en oikoh toy theoy
4.12 styloys dyo kai ep' aytohn gohlath teh chohthareth epi tohn kephalohn tohn stylohn dyo kai diktya dyo sygkalypsai tas kephalas tohn chohthareth a estin epi tohn kephalohn tohn stylohn
4.13 kai kohdohnas chrysoys tetrakosioys eis ta dyo diktya kai dyo geneh roiskohn en toh diktyoh toh eni toy sygkalypsai tas dyo gohlath tohn chohthareth a estin epanoh tohn stylohn
4.14 kai tas mechohnohth epoiehsen deka kai toys loytehras epoiehsen epi tohn mechohnohth
4.15 kai tehn thalassan mian kai toys moschoys toys dohdeka ypokatoh aytehs
4.16 kai toys podistehras kai toys analehmptehras kai toys lebehtas kai tas kreagras kai panta ta skeyeh aytohn a epoiehsen chiram kai anehnegken toh basilei salohmohn en oikoh kyrioy chalkoy katharoy
4.17 en toh perichohroh toy iordanoy echohneysen ayta o basileys en toh pachei tehs gehs en oikoh sokchohth kai ana meson sirdatha
4.18 kai epoiehsen salohmohn panta ta skeyeh tayta eis plehthos sphodra oti oyk exelipen olkeh toy chalkoy
4.19 kai epoiehsen salohmohn panta ta skeyeh oikoy kyrioy kai to thysiastehrion to chrysoyn kai tas trapezas kai ep' aytohn artoi protheseohs
4.20 kai tas lychnias kai toys lychnoys toy phohtos kata to krima kai kata prosohpon toy dabir chrysioy katharoy
4.21 kai labides aytohn kai oi lychnoi aytohn kai tas phialas kai tas thyiskas kai ta pyreia chrysioy katharoy
4.22 kai eh thyra toy oikoy eh esohtera eis ta agia tohn agiohn eis tas thyras toy oikoy toy naoy chrysas
4.1 וַיַּעַשׂ מִזְבַּח נְחֹשֶׁת עֶשְׂרִים אַמָּה אָרְכֹּו וְעֶשְׂרִים אַמָּה רָחְבֹּו וְעֶשֶׂר אַמֹּות קֹומָתֹו׃ ס
4.2 וַיַּעַשׂ אֶת־הַיָּם מוּצָק עֶשֶׂר בָּאַמָּה מִשְּׂפָתֹו אֶל־שְׂפָתֹו עָגֹול ׀ סָבִיב וְחָמֵשׁ בָּאַמָּה קֹומָתֹו וְקָו שְׁלֹשִׁים בָּאַמָּה יָסֹב אֹתֹו סָבִיב׃
4.3 וּדְמוּת בְּקָרִים תַּחַת לֹו סָבִיב ׀ סָבִיב סֹובְבִים אֹתֹו עֶשֶׂר בָּאַמָּה מַקִּיפִים אֶת־הַיָּם סָבִיב שְׁנַיִם טוּרִים הַבָּקָר יְצוּקִים בְּמֻצַקְתֹּו׃
4.4 עֹומֵד עַל־שְׁנֵים עָשָׂר בָּקָר שְׁלֹשָׁה פֹנִים ׀ צָפֹונָה וּשְׁלֹושָׁה פֹנִים ׀ יָמָּה וּשְׁלֹשָׁה ׀ פֹּנִים נֶגְבָּה וּשְׁלֹשָׁה פֹּנִים מִזְרָחָה וְהַיָּם עֲלֵיהֶם מִלְמָעְלָה וְכָל־אֲחֹרֵיהֶם בָּיְתָה׃
4.5 וְעָבְיֹו טֶפַח וּשְׂפָתֹו כְּמַעֲשֵׂה שְׂפַת־כֹּוס פֶּרַח שֹׁושַׁנָּה מַחֲזִיק בַּתִּים שְׁלֹשֶׁת אֲלָפִים יָכִיל׃ ס
4.6 וַיַּעַשׂ כִּיֹּורִים עֲשָׂרָה וַיִּתֵּן חֲמִשָּׁה מִיָּמִין וַחֲמִשָּׁה מִשְּׂמֹאול לְרָחְצָה בָהֶם אֶת־מַעֲשֵׂה הָעֹולָה יָדִיחוּ בָם וְהַיָּם לְרָחְצָה לַכֹּהֲנִים בֹּו׃ ס
4.7 וַיַּעַשׂ אֶת־מְנֹרֹות הַזָּהָב עֶשֶׂר כְּמִשְׁפָּטָם וַיִּתֵּן בַּהֵיכָל חָמֵשׁ מִיָּמִין וְחָמֵשׁ מִשְּׂמֹאול׃ ס
4.8 וַיַּעַשׂ שֻׁלְחָנֹות עֲשָׂרָה וַיַּנַּח בַּהֵיכָל חֲמִשָּׁה מִיָּמִין וַחֲמִשָּׁה מִשְּׂמֹאול וַיַּעַשׂ מִזְרְקֵי זָהָב מֵאָה׃
4.9 וַיַּעַשׂ חֲצַר הַכֹּהֲנִים וְהָעֲזָרָה הַגְּדֹולָה וּדְלָתֹות לָעֲזָרָה וְדַלְתֹותֵיהֶם צִפָּה נְחֹשֶׁת׃
4.10 וְאֶת־הַיָּם נָתַן מִכֶּתֶף הַיְמָנִית קֵדְמָה מִמּוּל נֶגְבָּה׃
4.11 וַיַּעַשׂ חוּרָם אֶת־הַסִּירֹות וְאֶת־הַיָּעִים וְאֶת־הַמִּזְרָקֹות ס וַיְכַל [חיּרָם כ] (חוּרָם ק) לַעֲשֹׂות אֶת־הַמְּלָאכָה אֲשֶׁר עָשָׂה לַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה בְּבֵית הָאֱלֹהִים׃
4.12 עַמּוּדִים שְׁנַיִם וְהַגֻּלֹּות וְהַכֹּתָרֹות עַל־רֹאשׁ הָעַמּוּדִים שְׁתָּיִם וְהַשְּׂבָכֹות שְׁתַּיִם לְכַסֹּות אֶת־שְׁתֵּי גֻּלֹּות הַכֹּתָרֹות אֲשֶׁר עַל־רֹאשׁ הָעַמּוּדִים׃
4.13 וְאֶת־הָרִמֹּונִים אַרְבַּע מֵאֹות לִשְׁתֵּי הַשְּׂבָכֹות שְׁנַיִם טוּרִים רִמֹּונִים לַשְּׂבָכָה הָאֶחָת לְכַסֹּות אֶת־שְׁתֵּי גֻּלֹּות הַכֹּתָרֹות אֲשֶׁר עַל־פְּנֵי הָעַמּוּדִים׃
4.14 וְאֶת־הַמְּכֹנֹות עָשָׂה וְאֶת־הַכִּיֹּרֹות עָשָׂה עַל־הַמְּכֹנֹות׃
4.15 אֶת־הַיָּם אֶחָד וְאֶת־הַבָּקָר שְׁנֵים־עָשָׂר תַּחְתָּיו׃
4.16 וְאֶת־הַסִּירֹות וְאֶת־הַיָּעִים וְאֶת־הַמִּזְלָגֹות וְאֶת־כָּל־כְּלֵיהֶם עָשָׂה חוּרָם אָבִיו לַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה לְבֵית יְהוָה נְחֹשֶׁת מָרוּק׃
4.17 בְּכִכַּר הַיַּרְדֵּן יְצָקָם הַמֶּלֶךְ בַּעֲבִי הָאֲדָמָה בֵּין סֻכֹּות וּבֵין צְרֵדָתָה׃
4.18 וַיַּעַשׂ שְׁלֹמֹה כָּל־הַכֵּלִים הָאֵלֶּה לָרֹב מְאֹד כִּי לֹא נֶחְקַר מִשְׁקַל הַנְּחֹשֶׁת׃ פ
4.19 וַיַּעַשׂ שְׁלֹמֹה אֵת כָּל־הַכֵּלִים אֲשֶׁר בֵּית הָאֱלֹהִים וְאֵת מִזְבַּח הַזָּהָב וְאֶת־הַשֻּׁלְחָנֹות וַעֲלֵיהֶם לֶחֶם הַפָּנִים׃
4.20 וְאֶת־הַמְּנֹרֹות וְנֵרֹתֵיהֶם לְבַעֲרָם כַּמִּשְׁפָּט לִפְנֵי הַדְּבִיר זָהָב סָגוּר׃
4.21 וְהַפֶּרַח וְהַנֵּרֹות וְהַמֶּלְקַחַיִם זָהָב הוּא מִכְלֹות זָהָב׃
4.22 וְהַמְזַמְּרֹות וְהַמִּזְרָקֹות וְהַכַּפֹּות וְהַמַּחְתֹּות זָהָב סָגוּר וּפֶתַח הַבַּיִת דַּלְתֹותָיו הַפְּנִימִיֹּות לְקֹדֶשׁ הַקֳּדָשִׁים וְדַלְתֵי הַבַּיִת לַהֵיכָל זָהָב׃
4.1 wajaOax mizbah nhoxxaet Oaexrijm AamaaH Aaarkow wOaexrijm AamaaH raahbow wOaexaer Aamowt qowmaatow׃ s
4.2 wajaOax Aaet-Hajaam mwcaaq Oaexaer baaAamaaH mixpaatow Aael-xpaatow Oaagowl saabijb whaamexx baaAamaaH qowmaatow wqaaw xxloxxijm baaAamaaH jaasob Aotow saabijb׃
4.3 wdmwt bqaarijm tahat low saabijb saabijb sowbbijm Aotow Oaexaer baaAamaaH maqijpijm Aaet-Hajaam saabijb xxnajim Twrijm Habaaqaar jcwqijm bmucaqtow׃
4.4 Oowmed Oal-xxnejm Oaaxaar baaqaar xxloxxaaH ponijm caapownaaH wxxlowxxaaH ponijm jaamaaH wxxloxxaaH ponijm naegbaaH wxxloxxaaH ponijm mizraahaaH wHajaam OalejHaem milmaaOlaaH wkaal-AahorejHaem baajtaaH׃
4.5 wOaabjow Taepah wxpaatow kmaOaxeH xpat-kows paerah xxowxxanaaH mahazijq batijm xxloxxaet Aalaapijm jaakijl׃ s
4.6 wajaOax kijowrijm OaxaaraaH wajiten hamixxaaH mijaamijn wahamixxaaH mixmoAwl lraahcaaH baaHaem Aaet-maOaxeH HaaOowlaaH jaadijhw baam wHajaam lraahcaaH lakoHanijm bow׃ s
4.7 wajaOax Aaet-mnorowt HazaaHaab Oaexaer kmixxpaaTaam wajiten baHejkaal haamexx mijaamijn whaamexx mixmoAwl׃ s
4.8 wajaOax xxulhaanowt OaxaaraaH wajanah baHejkaal hamixxaaH mijaamijn wahamixxaaH mixmoAwl wajaOax mizrqej zaaHaab meAaaH׃
4.9 wajaOax hacar HakoHanijm wHaaOazaaraaH HagdowlaaH wdlaatowt laaOazaaraaH wdaltowtejHaem cipaaH nhoxxaet׃
4.10 wAaet-Hajaam naatan mikaetaep Hajmaanijt qedmaaH mimwl naegbaaH׃
4.11 wajaOax hwraam Aaet-Hasijrowt wAaet-HajaaOijm wAaet-Hamizraaqowt s wajkal [hjraam k] (hwraam q) laOaxowt Aaet-HamlaaAkaaH Aaxxaer OaaxaaH lamaelaek xxlomoH bbejt HaaAaeloHijm׃
4.12 Oamwdijm xxnajim wHagulowt wHakotaarowt Oal-roAxx HaaOamwdijm xxtaajim wHaxbaakowt xxtajim lkasowt Aaet-xxtej gulowt Hakotaarowt Aaxxaer Oal-roAxx HaaOamwdijm׃
4.13 wAaet-Haarimownijm AarbaO meAowt lixxtej Haxbaakowt xxnajim Twrijm rimownijm laxbaakaaH HaaAaehaat lkasowt Aaet-xxtej gulowt Hakotaarowt Aaxxaer Oal-pnej HaaOamwdijm׃
4.14 wAaet-Hamkonowt OaaxaaH wAaet-Hakijorowt OaaxaaH Oal-Hamkonowt׃
4.15 Aaet-Hajaam Aaehaad wAaet-Habaaqaar xxnejm-Oaaxaar tahtaajw׃
4.16 wAaet-Hasijrowt wAaet-HajaaOijm wAaet-Hamizlaagowt wAaet-kaal-klejHaem OaaxaaH hwraam Aaabijw lamaelaek xxlomoH lbejt jHwaaH nhoxxaet maarwq׃
4.17 bkikar Hajarden jcaaqaam Hamaelaek baOabij HaaAadaamaaH bejn sukowt wbejn credaataaH׃
4.18 wajaOax xxlomoH kaal-Hakelijm HaaAelaeH laarob mAod kij loA naehqar mixxqal Hanhoxxaet׃ p
4.19 wajaOax xxlomoH Aet kaal-Hakelijm Aaxxaer bejt HaaAaeloHijm wAet mizbah HazaaHaab wAaet-Haxxulhaanowt waOalejHaem laehaem Hapaanijm׃
4.20 wAaet-Hamnorowt wnerotejHaem lbaOaraam kamixxpaaT lipnej Hadbijr zaaHaab saagwr׃
4.21 wHapaerah wHanerowt wHamaelqahajim zaaHaab HwA miklowt zaaHaab׃
4.22 wHamzamrowt wHamizraaqowt wHakapowt wHamahtowt zaaHaab saagwr wpaetah Habajit daltowtaajw Hapnijmijowt lqodaexx Haqaadaaxxijm wdaltej Habajit laHejkaal zaaHaab׃
4.1 ויעש מזבח נחשת עשרים אמה ארכו ועשרים אמה רחבו ועשר אמות קומתו׃ ס
4.2 ויעש את־הים מוצק עשר באמה משפתו אל־שפתו עגול ׀ סביב וחמש באמה קומתו וקו שלשים באמה יסב אתו סביב׃
4.3 ודמות בקרים תחת לו סביב ׀ סביב סובבים אתו עשר באמה מקיפים את־הים סביב שנים טורים הבקר יצוקים במצקתו׃
4.4 עומד על־שנים עשר בקר שלשה פנים ׀ צפונה ושלושה פנים ׀ ימה ושלשה ׀ פנים נגבה ושלשה פנים מזרחה והים עליהם מלמעלה וכל־אחריהם ביתה׃
4.5 ועביו טפח ושפתו כמעשה שפת־כוס פרח שושנה מחזיק בתים שלשת אלפים יכיל׃ ס
4.6 ויעש כיורים עשרה ויתן חמשה מימין וחמשה משמאול לרחצה בהם את־מעשה העולה ידיחו בם והים לרחצה לכהנים בו׃ ס
4.7 ויעש את־מנרות הזהב עשר כמשפטם ויתן בהיכל חמש מימין וחמש משמאול׃ ס
4.8 ויעש שלחנות עשרה וינח בהיכל חמשה מימין וחמשה משמאול ויעש מזרקי זהב מאה׃
4.9 ויעש חצר הכהנים והעזרה הגדולה ודלתות לעזרה ודלתותיהם צפה נחשת׃
4.10 ואת־הים נתן מכתף הימנית קדמה ממול נגבה׃
4.11 ויעש חורם את־הסירות ואת־היעים ואת־המזרקות ס ויכל [חירם כ] (חורם ק) לעשות את־המלאכה אשר עשה למלך שלמה בבית האלהים׃
4.12 עמודים שנים והגלות והכתרות על־ראש העמודים שתים והשבכות שתים לכסות את־שתי גלות הכתרות אשר על־ראש העמודים׃
4.13 ואת־הרמונים ארבע מאות לשתי השבכות שנים טורים רמונים לשבכה האחת לכסות את־שתי גלות הכתרות אשר על־פני העמודים׃
4.14 ואת־המכנות עשה ואת־הכירות עשה על־המכנות׃
4.15 את־הים אחד ואת־הבקר שנים־עשר תחתיו׃
4.16 ואת־הסירות ואת־היעים ואת־המזלגות ואת־כל־כליהם עשה חורם אביו למלך שלמה לבית יהוה נחשת מרוק׃
4.17 בככר הירדן יצקם המלך בעבי האדמה בין סכות ובין צרדתה׃
4.18 ויעש שלמה כל־הכלים האלה לרב מאד כי לא נחקר משקל הנחשת׃ פ
4.19 ויעש שלמה את כל־הכלים אשר בית האלהים ואת מזבח הזהב ואת־השלחנות ועליהם לחם הפנים׃
4.20 ואת־המנרות ונרתיהם לבערם כמשפט לפני הדביר זהב סגור׃
4.21 והפרח והנרות והמלקחים זהב הוא מכלות זהב׃
4.22 והמזמרות והמזרקות והכפות והמחתות זהב סגור ופתח הבית דלתותיו הפנימיות לקדש הקדשים ודלתי הבית להיכל זהב׃
4.1 wjOx mzbh nhxt Oxrjm AmH Arkw wOxrjm AmH rhbw wOxr Amwt qwmtw׃ s
4.2 wjOx At-Hjm mwcq Oxr bAmH mxptw Al-xptw Ogwl sbjb whmx bAmH qwmtw wqw xlxjm bAmH jsb Atw sbjb׃
4.3 wdmwt bqrjm tht lw sbjb sbjb swbbjm Atw Oxr bAmH mqjpjm At-Hjm sbjb xnjm Twrjm Hbqr jcwqjm bmcqtw׃
4.4 Owmd Ol-xnjm Oxr bqr xlxH pnjm cpwnH wxlwxH pnjm jmH wxlxH pnjm ngbH wxlxH pnjm mzrhH wHjm OljHm mlmOlH wkl-AhrjHm bjtH׃
4.5 wObjw Tph wxptw kmOxH xpt-kws prh xwxnH mhzjq btjm xlxt Alpjm jkjl׃ s
4.6 wjOx kjwrjm OxrH wjtn hmxH mjmjn whmxH mxmAwl lrhcH bHm At-mOxH HOwlH jdjhw bm wHjm lrhcH lkHnjm bw׃ s
4.7 wjOx At-mnrwt HzHb Oxr kmxpTm wjtn bHjkl hmx mjmjn whmx mxmAwl׃ s
4.8 wjOx xlhnwt OxrH wjnh bHjkl hmxH mjmjn whmxH mxmAwl wjOx mzrqj zHb mAH׃
4.9 wjOx hcr HkHnjm wHOzrH HgdwlH wdltwt lOzrH wdltwtjHm cpH nhxt׃
4.10 wAt-Hjm ntn mktp Hjmnjt qdmH mmwl ngbH׃
4.11 wjOx hwrm At-Hsjrwt wAt-HjOjm wAt-Hmzrqwt s wjkl [hjrm k] (hwrm q) lOxwt At-HmlAkH Axr OxH lmlk xlmH bbjt HAlHjm׃
4.12 Omwdjm xnjm wHglwt wHktrwt Ol-rAx HOmwdjm xtjm wHxbkwt xtjm lkswt At-xtj glwt Hktrwt Axr Ol-rAx HOmwdjm׃
4.13 wAt-Hrmwnjm ArbO mAwt lxtj Hxbkwt xnjm Twrjm rmwnjm lxbkH HAht lkswt At-xtj glwt Hktrwt Axr Ol-pnj HOmwdjm׃
4.14 wAt-Hmknwt OxH wAt-Hkjrwt OxH Ol-Hmknwt׃
4.15 At-Hjm Ahd wAt-Hbqr xnjm-Oxr thtjw׃
4.16 wAt-Hsjrwt wAt-HjOjm wAt-Hmzlgwt wAt-kl-kljHm OxH hwrm Abjw lmlk xlmH lbjt jHwH nhxt mrwq׃
4.17 bkkr Hjrdn jcqm Hmlk bObj HAdmH bjn skwt wbjn crdtH׃
4.18 wjOx xlmH kl-Hkljm HAlH lrb mAd kj lA nhqr mxql Hnhxt׃ p
4.19 wjOx xlmH At kl-Hkljm Axr bjt HAlHjm wAt mzbh HzHb wAt-Hxlhnwt wOljHm lhm Hpnjm׃
4.20 wAt-Hmnrwt wnrtjHm lbOrm kmxpT lpnj Hdbjr zHb sgwr׃
4.21 wHprh wHnrwt wHmlqhjm zHb HwA mklwt zHb׃
4.22 wHmzmrwt wHmzrqwt wHkpwt wHmhtwt zHb sgwr wpth Hbjt dltwtjw Hpnjmjwt lqdx Hqdxjm wdltj Hbjt lHjkl zHb׃
4.1 Fecit quoque altare aeneum viginti cubitorum longitudinis et viginti cubitorum latitudinis et decem cubitorum
4.2 altitudinis. Mare etiam fusile decem cubitis a labio usque ad labium rotundum per circuitum; quinque cubitos habebat altitudinis, et funiculus triginta cubitorum ambiebat gyrum eius.
4.3 Similitudo quoque boum erat subter illud, in circuitu circumdabant illud — decem cubitis — duobus versibus alvum maris circuibant boves fusiles in una fusione cum mari.
4.4 Et ipsum mare super duodecim boves impositum erat, quorum tres respiciebant aquilonem et alii tres occidentem, porro tres alii meridiem et tres, qui reliqui erant, orientem habentes mare superpositum; posteriora autem boum erant intrinsecus sub mari.
4.5 Porro vastitas eius habebat mensuram palmi, et labium illius erat quasi labium calicis vel repandi lilii; capiebatque tria milia batos.
4.6 Fecit quoque luteres decem et posuit quinque a dextris et quinque a sinistris, ut lavarent in eis omnia, quae in holocaustum oblaturi erant; porro in mari sacerdotes lavabantur.
4.7 Fecit autem et candelabra aurea decem secundum speciem, qua iussa erant fieri, et posuit ea in templo quinque a dextris et quinque a sinistris.
4.8 Necnon et mensas decem, et posuit eas in templo quinque a dextris et quinque a sinistris; phialas quoque aureas centum.
4.9 Fecit etiam atrium sacerdotum et atrium grande et ostia in atrio, quae texit aere.
4.10 Porro mare posuit in latere dextro contra orientem ad meridiem.
4.11 Fecit autem Hiram lebetes et vatilla et phialas et complevit omne opus regis Salomonis in domo Dei;
4.12 hoc est columnas duas et globos et capitella super caput columnarum duarum et serta duo, quae tegerent globos capitellorum;
4.13 malogranata quoque quadringenta et serta duo, ita ut bini ordines malogranatorum singulis sertis iungerentur, quae protegerent globos capitellorum columnarum.
4.14 Bases etiam fecit et luteres, quos superposuit basibus,
4.15 mare unum, boves quoque duodecim sub mari;
4.16 et lebetes et vatilla et fuscinulas: omnia vasa fecit regi Salomoni Hiram magister eius pro domo Domini ex aere mundissimo.
4.17 In regione Iordanis fudit ea rex in argillosa terra inter Succoth et Saredatha.
4.18 Fecitque Salomon multitudinem vasorum innumerabilem, ita ut ignoraretur pondus aeris.
4.19 Fecitque Salomon omnia vasa domus Dei et altare aureum et mensas et super eas panes propositionis;
4.20 candelabra quoque cum lucernis suis, ut lucerent ante Dabir iuxta ritum, ex auro purissimo,
4.21 et florem et lucernas et forcipes aureos: omnia de auro perfectissimo facta sunt;
4.22 cultros quoque et phialas et sartagines et turibula ex auro purissimo. Et ostia templi interiora in sancta sanctorum et ostia templi forinsecus aurea.
5.1 Also ward alle Arbeit vollendet, die Salomo am Hause des HERRN machte. Und Salomo brachte hinein, was sein Vater David geheiligt hatte, dazu das Silber und das Gold und alle Geräte und legte es in die Schatzkammern des Hauses Gottes.
5.2 Da versammelte Salomo die Ältesten in Israel und alle Häupter der Stämme, die Fürsten der Vaterhäuser der Kinder Israel, in Jerusalem, um die Lade des Bundes des HERRN heraufzubringen aus der Stadt Davids; das ist Zion.
5.3 Und alle Männer Israels versammelten sich beim König zum Fest, das heißt im siebenten Monat.
5.4 Und alle Ältesten Israels kamen; und die Leviten nahmen die Lade
5.5 und brachten die Lade hinauf, samt der Stiftshütte und allen heiligen Geräten, die in dem Zelte waren. Die Priester und die Leviten brachten sie hinauf.
5.6 Der König Salomo aber und die ganze Gemeinde Israel, die vor der Lade bei ihm versammelt war, opferten Schafe und Rinder, so viel, daß ihre Menge weder zu zählen noch zu berechnen war.
5.7 Also brachten die Priester die Bundeslade des HERRN an ihren Ort in den Chor des Hauses, in das Allerheiligste, unter die Flügel der Cherubim.
5.8 Denn die Cherubim breiteten beide Flügel aus über den Ort der Lade; und die Cherubim bedeckten die Lade und deren Stangen von oben her.
5.9 Die Stangen aber waren so lang, daß man die Enden der Stangen von der Lade aus, vor dem Chor sehen konnte, aber von außen sah man sie nicht. Und sie blieb daselbst bis auf diesen Tag.
5.10 Es war nichts in der Lade, als die beiden Tafeln, die Mose am Horeb darein getan hatte, als der HERR mit den Kindern Israel einen Bund machte, da sie aus Ägypten zogen.
5.11 Und als die Priester aus dem Heiligtum herausgingen (denn alle Priester, die vorhanden waren, hatten sich geheiligt, ohne Rücksicht auf die Abteilungen),
5.12 und als auch die Leviten, alle Sänger, Asaph, Heman, Jedutun und ihre Söhne und ihre Brüder, in weiße Baumwolle gekleidet, dastanden mit Zimbeln, Psaltern und Harfen östlich vom Altar, und bei ihnen hundertundzwanzig Priester, die auf Trompeten bliesen,
5.13 da war es, wie wenn die, welche die Trompeten bliesen und sangen, nur eine Stimme hören ließen, zu loben und zu danken dem HERRN. Und als sie die Stimme erhoben mit Trompeten, Zimbeln und Saitenspiel und mit dem Lobe des HERRN, daß er freundlich ist und seine Güte ewig währt, da ward das Haus des HERRN mit einer Wolke erfüllt,
5.14 so daß die Priester wegen der Wolke nicht zum Dienste antreten konnten, denn die Herrlichkeit des HERRN erfüllte das Haus Gottes.
5.1 καὶ συνετελέσθη πᾶσα ἡ ἐργασία ἣν ἐποίησεν σαλωμων ἐν οἴκῳ κυρίου καὶ εἰσήνεγκεν σαλωμων τὰ ἅγια δαυιδ τοῦ πατρὸς αὐτοῦ τὸ ἀργύριον καὶ τὸ χρυσίον καὶ τὰ σκεύη ἔδωκεν εἰς θησαυρὸν οἴκου κυρίου
5.2 τότε ἐξεκκλησίασεν σαλωμων τοὺς πρεσβυτέρους ισραηλ καὶ πάντας τοὺς ἄρχοντας τῶν φυλῶν τοὺς ἡγουμένους πατριῶν υἱῶν ισραηλ εἰς ιερουσαλημ τοῦ ἀνενέγκαι κιβωτὸν διαθήκης κυρίου ἐκ πόλεως δαυιδ αὕτη σιων
5.3 καὶ ἐξεκκλησιάσθησαν πρὸς τὸν βασιλέα πᾶς ἀνὴρ ισραηλ ἐν τῇ ἑορτῇ οὗτος ὁ μὴν ἕβδομος
5.4 καὶ ἦλθον πάντες οἱ πρεσβύτεροι ισραηλ καὶ ἔλαβον πάντες οἱ λευῖται τὴν κιβωτὸν
5.5 καὶ ἀνήνεγκαν τὴν κιβωτὸν καὶ τὴν σκηνὴν τοῦ μαρτυρίου καὶ πάντα τὰ σκεύη τὰ ἅγια τὰ ἐν τῇ σκηνῇ καὶ ἀνήνεγκαν αὐτὴν οἱ ἱερεῖς καὶ οἱ λευῖται
5.6 καὶ ὁ βασιλεὺς σαλωμων καὶ πᾶσα συναγωγὴ ισραηλ καὶ οἱ φοβούμενοι καὶ οἱ ἐπισυνηγμένοι αὐτῶν ἔμπροσθεν τῆς κιβωτοῦ θύοντες μόσχους καὶ πρόβατα οἳ οὐκ ἀριθμηθήσονται καὶ οἳ οὐ λογισθήσονται ἀπὸ τοῦ πλήθους
5.7 καὶ εἰσήνεγκαν οἱ ἱερεῖς τὴν κιβωτὸν διαθήκης κυρίου εἰς τὸν τόπον αὐτῆς εἰς τὸ δαβιρ τοῦ οἴκου εἰς τὰ ἅγια τῶν ἁγίων ὑποκάτω τῶν πτερύγων τῶν χερουβιν
5.8 καὶ ἦν τὰ χερουβιν διαπεπετακότα τὰς πτέρυγας αὐτῶν ἐπὶ τὸν τόπον τῆς κιβωτοῦ καὶ συνεκάλυπτεν τὰ χερουβιν ἐπὶ τὴν κιβωτὸν καὶ ἐπὶ τοὺς ἀναφορεῖς αὐτῆς ἐπάνωθεν
5.9 καὶ ὑπερεῖχον οἱ ἀναφορεῖς καὶ ἐβλέποντο αἱ κεφαλαὶ τῶν ἀναφορέων ἐκ τῶν ἁγίων εἰς πρόσωπον τοῦ δαβιρ οὐκ ἐβλέποντο ἔξω καὶ ἦσαν ἐκεῖ ἕως τῆς ἡμέρας ταύτης
5.10 οὐκ ἦν ἐν τῇ κιβωτῷ πλὴν δύο πλάκες ἃς ἔθηκεν μωυσῆς ἐν χωρηβ ἃ διέθετο κύριος μετὰ τῶν υἱῶν ισραηλ ἐν τῷ ἐξελθεῖν αὐτοὺς ἐκ γῆς αἰγύπτου
5.11 καὶ ἐγένετο ἐν τῷ ἐξελθεῖν τοὺς ἱερεῖς ἐκ τῶν ἁγίων ὅτι πάντες οἱ ἱερεῖς οἱ εὑρεθέντες ἡγιάσθησαν οὐκ ἦσαν διατεταγμένοι κατ' ἐφημερίαν
5.12 καὶ οἱ λευῖται οἱ ψαλτῳδοὶ πάντες τοῖς υἱοῖς ασαφ τῷ αιμαν τῷ ιδιθουν καὶ τοῖς υἱοῖς αὐτῶν καὶ τοῖς ἀδελφοῖς αὐτῶν τῶν ἐνδεδυμένων στολὰς βυσσίνας ἐν κυμβάλοις καὶ ἐν νάβλαις καὶ ἐν κινύραις ἑστηκότες κατέναντι τοῦ θυσιαστηρίου καὶ μετ' αὐτῶν ἱερεῖς ἑκατὸν εἴκοσι σαλπίζοντες ταῖς σάλπιγξιν
5.13 καὶ ἐγένετο μία φωνὴ ἐν τῷ σαλπίζειν καὶ ἐν τῷ ψαλτῳδεῖν καὶ ἐν τῷ ἀναφωνεῖν φωνῇ μιᾷ τοῦ ἐξομολογεῖσθαι καὶ αἰνεῖν τῷ κυρίῳ καὶ ὡς ὕψωσαν φωνὴν ἐν σάλπιγξιν καὶ ἐν κυμβάλοις καὶ ἐν ὀργάνοις τῶν ᾠδῶν καὶ ἔλεγον ἐξομολογεῖσθε τῷ κυρίῳ ὅτι ἀγαθόν ὅτι εἰς τὸν αἰῶνα τὸ ἔλεος αὐτοῦ καὶ ὁ οἶκος ἐνεπλήσθη νεφέλης δόξης κυρίου
5.14 καὶ οὐκ ἠδύναντο οἱ ἱερεῖς τοῦ στῆναι λειτουργεῖν ἀπὸ προσώπου τῆς νεφέλης ὅτι ἐνέπλησεν δόξα κυρίου τὸν οἶκον τοῦ θεοῦ
5.1 kai synetelestheh pasa eh ergasia ehn epoiehsen salohmohn en oikoh kyrioy kai eisehnegken salohmohn ta agia dayid toy patros aytoy to argyrion kai to chrysion kai ta skeyeh edohken eis thehsayron oikoy kyrioy
5.2 tote exekklehsiasen salohmohn toys presbyteroys israehl kai pantas toys archontas tohn phylohn toys ehgoymenoys patriohn yiohn israehl eis ieroysalehm toy anenegkai kibohton diathehkehs kyrioy ek poleohs dayid ayteh siohn
5.3 kai exekklehsiasthehsan pros ton basilea pas anehr israehl en teh eorteh oytos o mehn ebdomos
5.4 kai ehlthon pantes oi presbyteroi israehl kai elabon pantes oi leyitai tehn kibohton
5.5 kai anehnegkan tehn kibohton kai tehn skehnehn toy martyrioy kai panta ta skeyeh ta agia ta en teh skehneh kai anehnegkan aytehn oi iereis kai oi leyitai
5.6 kai o basileys salohmohn kai pasa synagohgeh israehl kai oi phoboymenoi kai oi episynehgmenoi aytohn emprosthen tehs kibohtoy thyontes moschoys kai probata oi oyk arithmehthehsontai kai oi oy logisthehsontai apo toy plehthoys
5.7 kai eisehnegkan oi iereis tehn kibohton diathehkehs kyrioy eis ton topon aytehs eis to dabir toy oikoy eis ta agia tohn agiohn ypokatoh tohn pterygohn tohn cheroybin
5.8 kai ehn ta cheroybin diapepetakota tas pterygas aytohn epi ton topon tehs kibohtoy kai synekalypten ta cheroybin epi tehn kibohton kai epi toys anaphoreis aytehs epanohthen
5.9 kai ypereichon oi anaphoreis kai ebleponto ai kephalai tohn anaphoreohn ek tohn agiohn eis prosohpon toy dabir oyk ebleponto exoh kai ehsan ekei eohs tehs ehmeras taytehs
5.10 oyk ehn en teh kibohtoh plehn dyo plakes as ethehken mohysehs en chohrehb a dietheto kyrios meta tohn yiohn israehl en toh exelthein aytoys ek gehs aigyptoy
5.11 kai egeneto en toh exelthein toys iereis ek tohn agiohn oti pantes oi iereis oi eyrethentes ehgiasthehsan oyk ehsan diatetagmenoi kat' ephehmerian
5.12 kai oi leyitai oi psaltohdoi pantes tois yiois asaph toh aiman toh idithoyn kai tois yiois aytohn kai tois adelphois aytohn tohn endedymenohn stolas byssinas en kymbalois kai en nablais kai en kinyrais estehkotes katenanti toy thysiastehrioy kai met' aytohn iereis ekaton eikosi salpizontes tais salpigxin
5.13 kai egeneto mia phohneh en toh salpizein kai en toh psaltohdein kai en toh anaphohnein phohneh mia toy exomologeisthai kai ainein toh kyrioh kai ohs ypsohsan phohnehn en salpigxin kai en kymbalois kai en organois tohn ohdohn kai elegon exomologeisthe toh kyrioh oti agathon oti eis ton aiohna to eleos aytoy kai o oikos eneplehstheh nephelehs doxehs kyrioy
5.14 kai oyk ehdynanto oi iereis toy stehnai leitoyrgein apo prosohpoy tehs nephelehs oti eneplehsen doxa kyrioy ton oikon toy theoy
5.1 וַתִּשְׁלַם כָּל־הַמְּלָאכָה אֲשֶׁר־עָשָׂה שְׁלֹמֹה לְבֵית יְהוָה ס וַיָּבֵא שְׁלֹמֹה אֶת־קָדְשֵׁי ׀ דָּוִיד אָבִיו וְאֶת־הַכֶּסֶף וְאֶת־הַזָּהָב וְאֶת־כָּל־הַכֵּלִים נָתַן בְּאֹצְרֹות בֵּית הָאֱלֹהִים׃ פ
5.2 אָז יַקְהֵיל שְׁלֹמֹה אֶת־זִקְנֵי יִשְׂרָאֵל וְאֶת־כָּל־רָאשֵׁי הַמַּטֹּות נְשִׂיאֵי הָאָבֹות לִבְנֵי יִשְׂרָאֵל אֶל־יְרוּשָׁלִָם לְהַעֲלֹות אֶת־אֲרֹון בְּרִית־יְהוָה מֵעִיר דָּוִיד הִיא צִיֹּון׃
5.3 וַיִּקָּהֲלוּ אֶל־הַמֶּלֶךְ כָּל־אִישׁ יִשְׂרָאֵל בֶּחָג הוּא הַחֹדֶשׁ הַשְּׁבִעִי׃
5.4 וַיָּבֹאוּ כֹּל זִקְנֵי יִשְׂרָאֵל וַיִּשְׂאוּ הַלְוִיִּם אֶת־הָאָרֹון׃
5.5 וַיַּעֲלוּ אֶת־הָאָרֹון וְאֶת־אֹהֶל מֹועֵד וְאֶת־כָּל־כְּלֵי הַקֹּדֶשׁ אֲשֶׁר בָּאֹהֶל הֶעֱלוּ אֹתָם הַכֹּהֲנִים הַלְוִיִּם׃
5.6 וְהַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה וְכָל־עֲדַת יִשְׂרָאֵל הַנֹּועָדִים עָלָיו לִפְנֵי הָאָרֹון מְזַבְּחִים צֹאן וּבָקָר אֲשֶׁר לֹא־יִסָּפְרוּ וְלֹא יִמָּנוּ מֵרֹב׃
5.7 וַיָּבִיאוּ הַכֹּהֲנִים אֶת־אֲרֹון בְּרִית־יְהוָה אֶל־מְקֹומֹו אֶל־דְּבִיר הַבַּיִת אֶל־קֹדֶשׁ הַקְּדָשִׁים אֶל־תַּחַת כַּנְפֵי הַכְּרוּבִים׃
5.8 וַיִּהְיוּ הַכְּרוּבִים פֹּרְשִׂים כְּנָפַיִם עַל־מְקֹום הָאָרֹון וַיְכַסּוּ הַכְּרוּבִים עַל־הָאָרֹון וְעַל־בַּדָּיו מִלְמָעְלָה׃
5.9 וַיַּאֲרִיכוּ הַבַּדִּים וַיֵּרָאוּ רָאשֵׁי הַבַּדִּים מִן־הָאָרֹון עַל־פְּנֵי הַדְּבִיר וְלֹא יֵרָאוּ הַחוּצָה וַיְהִי־שָׁם עַד הַיֹּום הַזֶּה׃
5.10 אֵין בָּאָרֹון רַק שְׁנֵי הַלֻּחֹות אֲשֶׁר־נָתַן מֹשֶׁה בְּחֹרֵב אֲשֶׁר כָּרַת יְהוָה עִם־בְּנֵי יִשְׂרָאֵל בְּצֵאתָם מִמִּצְרָיִם׃ פ
5.11 וַיְהִי בְּצֵאת הַכֹּהֲנִים מִן־הַקֹּדֶשׁ כִּי כָּל־הַכֹּהֲנִים הַנִּמְצְאִים הִתְקַדָּשׁוּ אֵין לִשְׁמֹור לְמַחְלְקֹות׃
5.12 וְהַלְוִיִּם הַמְשֹׁרֲרִים לְכֻלָּם לְאָסָף לְהֵימָן לִידֻתוּן וְלִבְנֵיהֶם וְלַאֲחֵיהֶם מְלֻבָּשִׁים בּוּץ בִּמְצִלְתַּיִם וּבִנְבָלִים וְכִנֹּרֹות עֹמְדִים מִזְרָח לַמִּזְבֵּחַ וְעִמָּהֶם כֹּהֲנִים לְמֵאָה וְעֶשְׂרִים [מַחְצְרִרִים כ] (מַחְצְרִים ק) בַּחֲצֹצְרֹות׃
5.13 וַיְהִי כְאֶחָד [לַמַּחֲצֹצְרִים כ] (לַמְחַצְּרִים ק) וְלַמְשֹׁרֲרִים לְהַשְׁמִיעַ קֹול־אֶחָד לְהַלֵּל וּלְהֹדֹות לַיהוָה וּכְהָרִים קֹול בַּחֲצֹצְרֹות וּבִמְצִלְתַּיִם וּבִכְלֵי הַשִּׁיר וּבְהַלֵּל לַיהוָה כִּי טֹוב כִּי לְעֹולָם חַסְדֹּו וְהַבַּיִת מָלֵא עָנָן בֵּית יְהוָה׃
5.14 וְלֹא־יָכְלוּ הַכֹּהֲנִים לַעֲמֹוד לְשָׁרֵת מִפְּנֵי הֶעָנָן כִּי־מָלֵא כְבֹוד־יְהוָה אֶת־בֵּית הָאֱלֹהִים׃ פ
5.1 watixxlam kaal-HamlaaAkaaH Aaxxaer-OaaxaaH xxlomoH lbejt jHwaaH s wajaabeA xxlomoH Aaet-qaadxxej daawijd Aaabijw wAaet-Hakaesaep wAaet-HazaaHaab wAaet-kaal-Hakelijm naatan bAocrowt bejt HaaAaeloHijm׃ p
5.2 Aaaz jaqHejl xxlomoH Aaet-ziqnej jixraaAel wAaet-kaal-raaAxxej HamaTowt nxijAej HaaAaabowt libnej jixraaAel Aael-jrwxxaalaaim lHaOalowt Aaet-Aarown brijt-jHwaaH meOijr daawijd HijA cijown׃
5.3 wajiqaaHalw Aael-Hamaelaek kaal-Aijxx jixraaAel baehaag HwA Hahodaexx HaxxbiOij׃
5.4 wajaaboAw kol ziqnej jixraaAel wajixAw Halwijim Aaet-HaaAaarown׃
5.5 wajaOalw Aaet-HaaAaarown wAaet-AoHael mowOed wAaet-kaal-klej Haqodaexx Aaxxaer baaAoHael HaeOaelw Aotaam HakoHanijm Halwijim׃
5.6 wHamaelaek xxlomoH wkaal-Oadat jixraaAel HanowOaadijm Oaalaajw lipnej HaaAaarown mzabhijm coAn wbaaqaar Aaxxaer loA-jisaaprw wloA jimaanw merob׃
5.7 wajaabijAw HakoHanijm Aaet-Aarown brijt-jHwaaH Aael-mqowmow Aael-dbijr Habajit Aael-qodaexx Haqdaaxxijm Aael-tahat kanpej Hakrwbijm׃
5.8 wajiHjw Hakrwbijm porxijm knaapajim Oal-mqowm HaaAaarown wajkasw Hakrwbijm Oal-HaaAaarown wOal-badaajw milmaaOlaaH׃
5.9 wajaAarijkw Habadijm wajeraaAw raaAxxej Habadijm min-HaaAaarown Oal-pnej Hadbijr wloA jeraaAw HahwcaaH wajHij-xxaam Oad Hajowm HazaeH׃
5.10 Aejn baaAaarown raq xxnej Haluhowt Aaxxaer-naatan moxxaeH bhoreb Aaxxaer kaarat jHwaaH Oim-bnej jixraaAel bceAtaam mimicraajim׃ p
5.11 wajHij bceAt HakoHanijm min-Haqodaexx kij kaal-HakoHanijm HanimcAijm Hitqadaaxxw Aejn lixxmowr lmahlqowt׃
5.12 wHalwijim Hamxxorarijm lkulaam lAaasaap lHejmaan lijdutwn wlibnejHaem wlaAahejHaem mlubaaxxijm bwc bimciltajim wbinbaalijm wkinorowt Oomdijm mizraah lamizbeha wOimaaHaem koHanijm lmeAaaH wOaexrijm [mahcririjm k] (mahcrijm q) bahacocrowt׃
5.13 wajHij kAaehaad [lamahacocrijm k] (lamhacrijm q) wlamxxorarijm lHaxxmijOa qowl-Aaehaad lHalel wlHodowt lajHwaaH wkHaarijm qowl bahacocrowt wbimciltajim wbiklej Haxxijr wbHalel lajHwaaH kij Towb kij lOowlaam hasdow wHabajit maaleA Oaanaan bejt jHwaaH׃
5.14 wloA-jaaklw HakoHanijm laOamowd lxxaaret mipnej HaeOaanaan kij-maaleA kbowd-jHwaaH Aaet-bejt HaaAaeloHijm׃ p
5.1 ותשלם כל־המלאכה אשר־עשה שלמה לבית יהוה ס ויבא שלמה את־קדשי ׀ דויד אביו ואת־הכסף ואת־הזהב ואת־כל־הכלים נתן באצרות בית האלהים׃ פ
5.2 אז יקהיל שלמה את־זקני ישראל ואת־כל־ראשי המטות נשיאי האבות לבני ישראל אל־ירושלם להעלות את־ארון ברית־יהוה מעיר דויד היא ציון׃
5.3 ויקהלו אל־המלך כל־איש ישראל בחג הוא החדש השבעי׃
5.4 ויבאו כל זקני ישראל וישאו הלוים את־הארון׃
5.5 ויעלו את־הארון ואת־אהל מועד ואת־כל־כלי הקדש אשר באהל העלו אתם הכהנים הלוים׃
5.6 והמלך שלמה וכל־עדת ישראל הנועדים עליו לפני הארון מזבחים צאן ובקר אשר לא־יספרו ולא ימנו מרב׃
5.7 ויביאו הכהנים את־ארון ברית־יהוה אל־מקומו אל־דביר הבית אל־קדש הקדשים אל־תחת כנפי הכרובים׃
5.8 ויהיו הכרובים פרשים כנפים על־מקום הארון ויכסו הכרובים על־הארון ועל־בדיו מלמעלה׃
5.9 ויאריכו הבדים ויראו ראשי הבדים מן־הארון על־פני הדביר ולא יראו החוצה ויהי־שם עד היום הזה׃
5.10 אין בארון רק שני הלחות אשר־נתן משה בחרב אשר כרת יהוה עם־בני ישראל בצאתם ממצרים׃ פ
5.11 ויהי בצאת הכהנים מן־הקדש כי כל־הכהנים הנמצאים התקדשו אין לשמור למחלקות׃
5.12 והלוים המשררים לכלם לאסף להימן לידתון ולבניהם ולאחיהם מלבשים בוץ במצלתים ובנבלים וכנרות עמדים מזרח למזבח ועמהם כהנים למאה ועשרים [מחצררים כ] (מחצרים ק) בחצצרות׃
5.13 ויהי כאחד [למחצצרים כ] (למחצרים ק) ולמשררים להשמיע קול־אחד להלל ולהדות ליהוה וכהרים קול בחצצרות ובמצלתים ובכלי השיר ובהלל ליהוה כי טוב כי לעולם חסדו והבית מלא ענן בית יהוה׃
5.14 ולא־יכלו הכהנים לעמוד לשרת מפני הענן כי־מלא כבוד־יהוה את־בית האלהים׃ פ
5.1 wtxlm kl-HmlAkH Axr-OxH xlmH lbjt jHwH s wjbA xlmH At-qdxj dwjd Abjw wAt-Hksp wAt-HzHb wAt-kl-Hkljm ntn bAcrwt bjt HAlHjm׃ p
5.2 Az jqHjl xlmH At-zqnj jxrAl wAt-kl-rAxj HmTwt nxjAj HAbwt lbnj jxrAl Al-jrwxlm lHOlwt At-Arwn brjt-jHwH mOjr dwjd HjA cjwn׃
5.3 wjqHlw Al-Hmlk kl-Ajx jxrAl bhg HwA Hhdx HxbOj׃
5.4 wjbAw kl zqnj jxrAl wjxAw Hlwjm At-HArwn׃
5.5 wjOlw At-HArwn wAt-AHl mwOd wAt-kl-klj Hqdx Axr bAHl HOlw Atm HkHnjm Hlwjm׃
5.6 wHmlk xlmH wkl-Odt jxrAl HnwOdjm Oljw lpnj HArwn mzbhjm cAn wbqr Axr lA-jsprw wlA jmnw mrb׃
5.7 wjbjAw HkHnjm At-Arwn brjt-jHwH Al-mqwmw Al-dbjr Hbjt Al-qdx Hqdxjm Al-tht knpj Hkrwbjm׃
5.8 wjHjw Hkrwbjm prxjm knpjm Ol-mqwm HArwn wjksw Hkrwbjm Ol-HArwn wOl-bdjw mlmOlH׃
5.9 wjArjkw Hbdjm wjrAw rAxj Hbdjm mn-HArwn Ol-pnj Hdbjr wlA jrAw HhwcH wjHj-xm Od Hjwm HzH׃
5.10 Ajn bArwn rq xnj Hlhwt Axr-ntn mxH bhrb Axr krt jHwH Om-bnj jxrAl bcAtm mmcrjm׃ p
5.11 wjHj bcAt HkHnjm mn-Hqdx kj kl-HkHnjm HnmcAjm Htqdxw Ajn lxmwr lmhlqwt׃
5.12 wHlwjm Hmxrrjm lklm lAsp lHjmn ljdtwn wlbnjHm wlAhjHm mlbxjm bwc bmcltjm wbnbljm wknrwt Omdjm mzrh lmzbh wOmHm kHnjm lmAH wOxrjm [mhcrrjm k] (mhcrjm q) bhccrwt׃
5.13 wjHj kAhd [lmhccrjm k] (lmhcrjm q) wlmxrrjm lHxmjO qwl-Ahd lHll wlHdwt ljHwH wkHrjm qwl bhccrwt wbmcltjm wbklj Hxjr wbHll ljHwH kj Twb kj lOwlm hsdw wHbjt mlA Onn bjt jHwH׃
5.14 wlA-jklw HkHnjm lOmwd lxrt mpnj HOnn kj-mlA kbwd-jHwH At-bjt HAlHjm׃ p
5.1 Sicque completum est omne opus, quod fecit Salomon in do mo Domini. Intulit igitur Salomon omnia, quae voverat David pater suus, argentum et aurum, et universa vasa posuit in thesauris domus Dei.
5.2 Post quae congregavit maiores natu Israel et cunctos principes tribuum et capita familiarum de filiis Israel in Ierusalem, ut adducerent arcam foederis Domini de civitate David, quae est Sion.
5.3 Venerunt igitur ad regem omnes viri Israel in die sollemni mensis septimi.
5.4 Cumque venissent cuncti seniorum Israel, portaverunt Levitae arcam
5.5 et intulerunt eam et tabernaculum conventus et omnem paraturam tabernaculi. Porro omnia vasa sanctuarii, quae erant in tabernaculo, portaverunt sacerdotes levitici generis.
5.6 Rex autem Salomon et universus coetus Israel, omnes, qui fuerunt congregati ad eum ante arcam, immolabant oves et boves absque ullo numero: tanta enim erat multitudo victimarum.
5.7 Et intulerunt sacerdotes arcam foederis Domini in locum suum ad Dabir templi, in sancta sanctorum subter alas cherubim,
5.8 ita ut cherubim expanderent alas suas super locum, in quo posita erat arca, et ipsam arcam tegerent cum vectibus suis ab alto.
5.9 Vectium autem, quibus portabatur arca, quia paululum longiores erant, capita parebant ante Dabir; si vero quis erat extrinsecus eos videre non poterat. Fuit itaque arca ibi usque in praesentem diem.
5.10 Nihilque erat aliud in arca, nisi duae tabulae, quas posuerat Moyses in Horeb, quando fecit Dominus foedus cum filiis Israel egredientibus ex Aegypto.
5.11 Egressis autem sacerdotibus de sanctuario — omnes enim sacerdotes, qui ibi potuerant inveniri, sanctificati sunt, non observantes vices et ministeriorum ordinem,
5.12 et Levitae cantores, omnes, qui sub Asaph erant et qui sub Heman et qui sub Idithun, filii et fratres eorum, vestiti byssinis, cymbalis et psalteriis et citharis stabant ad orientalem plagam altaris, et cum eis sacerdotes centum viginti canentes tubis —
5.13 igitur cunctis pariter et tubis et voce et cymbalis et organis et diversi generis musicorum concinentibus et vocem in sublime tollentibus, cum una voce Dominum laudare coepissent et dicere: “ Confitemini Domino quoniam bonus, quoniam in aeternum misericordia eius ”, impleta est domus Dei nube,
5.14 nec potuerunt sacerdotes stare et ministrare propter nubem; compleverat enim gloria Domini domum Dei.
6.1 Damals sprach Salomo: Der HERR hat gesagt, er wolle im Dunkeln wohnen.
6.2 Ich aber habe ein Haus gebaut, dir zur Wohnung, und einen Sitz, da du ewiglich wohnen mögest.
6.3 Und der König wandte sein Angesicht und segnete die ganze Gemeinde Israel; denn die ganze Gemeinde Israel stand da.
6.4 Und er sprach: Gelobt sei der HERR, der Gott Israels, der durch seinen Mund meinem Vater David verheißen und es auch mit seiner Hand erfüllt hat, da er sagte:
6.5 Seit der Zeit, als ich mein Volk aus Ägyptenland führte, habe ich in allen Stämmen Israels keine Stadt erwählt, um ein Haus zu bauen, daß mein Name daselbst sei, und habe auch keinen Mann erwählt, daß er über mein Volk Israel Fürst sei.
6.6 Aber Jerusalem habe ich erwählt, daß mein Name daselbst sei; und David habe ich erwählt, daß er über mein Volk Israel König sei.
6.7 Und mein Vater David hatte im Sinne, dem Namen des HERRN, des Gottes Israels, ein Haus zu bauen.
6.8 Aber der HERR sprach zu meinem Vater David: Daß du im Sinne gehabt hast, meinem Namen ein Haus zu bauen, daran hast du wohlgetan, daß du das im Sinne gehabt hast.
6.9 Doch sollst nicht du das Haus bauen, sondern dein Sohn, der aus deinen Lenden hervorgehen wird, der soll meinem Namen das Haus bauen.
6.10 Und nun hat der HERR sein Wort erfüllt, das er geredet hat; denn ich bin an meines Vaters Statt getreten und sitze auf dem Throne Israels, wie der HERR versprochen hat, und ich habe dem Namen des HERRN, des Gottes Israels, ein Haus gebaut
6.11 und dorthinein die Lade gestellt, worin der Bund des HERRN ist, den er mit den Kindern Israel gemacht hat.
6.12 Und er trat vor den Altar des HERRN, angesichts der ganzen Gemeinde Israel, und breitete seine Hände aus.
6.13 Denn Salomo hatte eine eherne Kanzel gemacht und mitten in den Hof gestellt, fünf Ellen lang und fünf Ellen breit und drei Ellen hoch; darauf trat er und fiel auf seine Knie nieder, angesichts der ganzen Gemeinde Israel, und breitete seine Hände aus gen Himmel
6.14 und sprach: O HERR, Gott Israels! Kein Gott ist dir gleich, weder im Himmel noch auf Erden, der du den Bund und die Barmherzigkeit beobachtest deinen Knechten, die von ganzem Herzen vor dir wandeln!
6.15 Der du deinem Knecht David, meinem Vater, gehalten, was du ihm verheißen hast. Mit deinem Munde hattest du es geredet, und mit deiner Hand hast du es erfüllet, wie es heute der Fall ist.
6.16 So halte nun, o HERR, Gott Israels, deinem Knechte David, meinem Vater, was du zu ihm gesagt hast, als du sprachest: Es soll dir nicht mangeln an einem Mann vor mir, der auf dem Throne Israels sitze, wenn nur deine Kinder auf ihren Weg achthaben, daß sie in meinem Gesetze wandeln, wie du vor mir gewandelt bist!
6.17 Und nun, HERR, Gott Israels, laß dein Wort wahr werden, welches du zu deinem Knecht David gesprochen hast!
6.18 Sollte aber Gott wahrhaftig bei den Menschen auf Erden wohnen? Siehe, der Himmel und aller Himmel Himmel können dich nicht fassen; wie sollte es denn dieses Haus tun, das ich gebaut habe?
6.19 Wende dich aber, o HERR, mein Gott, zum Gebet deines Knechtes und zu seinem Flehen, daß du erhörest das Lob und die Bitte, die dein Knecht vor dir tut,
6.20 also daß deine Augen Tag und Nacht offenstehen über dem Ort, davon du gesagt hast, daß du deinen Namen dahin setzen wollest; daß du erhörest das Gebet, das dein Knecht für diesen Ort tun will.
6.21 So höre nun das Flehen deines Knechtes und deines Volkes Israel, was sie an dieser Stätte bitten werden! Höre du es an dem Ort deiner Wohnung, im Himmel, und wenn du es hörst, so vergib!
6.22 Wenn jemand wider seinen Nächsten sündigt, und man legt ihm einen Eid auf, den er schwören soll, und der Eid kommt in diesem Hause vor deinen Altar,
6.23 so wollest du hören im Himmel und verschaffen, daß deinen Knechten Recht gesprochen wird, indem du dem Gottlosen vergiltst und seinen Weg auf seinen Kopf fallen lässest und den Gerechten rechtfertigst und ihm gibst nach seiner Gerechtigkeit.
6.24 Und wenn dein Volk Israel vor seinen Feinden geschlagen wird, weil sie an dir gesündigt haben, und sie kehren um und bekennen deinen Namen und beten und flehen in diesem Hause vor dir,
6.25 so wollest du hören im Himmel und die Sünden deines Volkes Israel vergeben und sie wieder in das Land bringen, das du ihnen und ihren Vätern gegeben hast!
6.26 Wenn sich der Himmel verschließt, daß es nicht regnet, weil sie an dir gesündigt haben, und sie an diesem Ort beten und deinen Namen bekennen, weil du sie gedemütigt hast,
6.27 so wollest du hören im Himmel und die Sünden deiner Knechte und deines Volkes Israel vergeben, daß du sie den rechten Weg lehrest, darin sie wandeln sollen, und regnen lässest auf dein Land, das du deinem Volk zu besitzen gegeben hast.
6.28 Wenn Hungersnot im Lande herrscht; wenn Pestilenz, Getreidebrand, Vergilben, wenn Heuschrecken und Fresser sein werden; wenn sein Feind im Lande seine Tore belagert, oder sonst eine Plage und Krankheit herrschen wird;
6.29 was man alsdann bittet und fleht, es geschehe von Menschen, wer sie seien, oder von deinem ganzen Volk Israel, wenn sie innewerden, ein jeder seine Plage und seinen Schmerz, und sie ihre Hände zu diesem Hause ausbreiten,
6.30 so wollest du hören im Himmel, am Sitze deiner Wohnung, und vergeben und jedermann geben nach all seinem Weg, wie du sein Herz erkennst; denn du allein erkennst das Herz der Menschenkinder,
6.31 auf daß sie dich fürchten, um in deinen Wegen zu wandeln alle Tage, solange sie in dem Lande leben, das du unsern Vätern gegeben hast.
6.32 Und wenn auch ein Fremdling, der nicht von deinem Volk Israel ist, aus fernen Landen kommt, um deines großen Namens und deiner mächtigen Hand und deines ausgestreckten Arms willen, und kommt und in diesem Hause betet,
6.33 so wollest du im Himmel, am Sitze deiner Wohnung, hören und alles tun, um was dieser Fremdling dich anruft, auf daß alle Völker auf Erden deinen Namen erkennen und dich fürchten, wie dein Volk Israel, und erfahren, daß dieses Haus, das ich gebaut habe, nach deinem Namen genannt sei.
6.34 Wenn dein Volk wider seine Feinde in den Krieg zieht, auf dem Wege, den du sie senden wirst, und sie zu dir beten, nach dieser Stadt gewandt , die du erwählt hast, und dem Hause, das ich deinem Namen gebaut habe,
6.35 so wollest du ihr Gebet und ihr Flehen im Himmel hören und ihnen zu ihrem Recht verhelfen!
6.36 Wenn sie an dir sündigen werden (da kein Mensch ist, der nicht sündigt), und du über sie zürnst und sie vor ihren Feinden dahingibst, so daß dieselben sie in ein fernes oder nahes Land gefangen hinwegführen,
6.37 und sie in ihrem Herzen umkehren, im Lande ihrer Gefangenschaft, und sprechen: «Wir haben gesündigt, böse gehandelt und sind gottlos gewesen»,
6.38 und sie also von ganzem Herzen und von ganzer Seele zu dir zurückkehren im Lande ihrer Gefangenschaft, da man sie gefangen hält, und sie beten, gegen ihr Land gewandt , das du ihren Vätern gegeben hast, und nach der Stadt hin, die du erwählt hast, und nach dem Hause hin, das ich deinem Namen gebaut habe,
6.39 so wollest du ihr Gebet und ihr Flehen hören im Himmel, am Sitze deiner Wohnung, und ihnen zu ihrem Recht verhelfen und deinem Volk vergeben, das an dir gesündigt hat!
6.40 So laß nun doch, mein Gott, deine Augen offen sein und deine Ohren aufmerken auf das Gebet an diesem Ort!
6.41 Und mache dich nun auf, o Gott, HERR, zu deiner Ruhe, du und die Lade deiner Macht! Laß deine Priester, o Gott, HERR, mit Heil angetan werden und deine Frommen sich freuen über das Gute!
6.42 O Gott, HERR, weise nicht ab das Angesicht deines Gesalbten! Gedenke der Gnaden, die du deinem Knechte David verheißen hast!
6.1 τότε εἶπεν σαλωμων κύριος εἶπεν τοῦ κατασκηνῶσαι ἐν γνόφῳ
6.2 καὶ ἐγὼ ᾠκοδόμηκα οἶκον τῷ ὀνόματί σου ἅγιόν σοι καὶ ἕτοιμον τοῦ κατασκηνῶσαι εἰς τοὺς αἰῶνας
6.3 καὶ ἐπέστρεψεν ὁ βασιλεὺς τὸ πρόσωπον αὐτοῦ καὶ εὐλόγησεν τὴν πᾶσαν ἐκκλησίαν ισραηλ καὶ πᾶσα ἐκκλησία ισραηλ παρειστήκει
6.4 καὶ εἶπεν εὐλογητὸς κύριος ὁ θεὸς ισραηλ ὃς ἐλάλησεν ἐν στόματι αὐτοῦ πρὸς δαυιδ τὸν πατέρα μου καὶ ἐν χερσὶν αὐτοῦ ἐπλήρωσεν λέγων
6.5 ἀπὸ τῆς ἡμέρας ἧς ἀνήγαγον τὸν λαόν μου ἐκ γῆς αἰγύπτου οὐκ ἐξελεξάμην ἐν πόλει ἀπὸ πασῶν φυλῶν ισραηλ τοῦ οἰκοδομῆσαι οἶκον τοῦ εἶναι ὄνομά μου ἐκεῖ καὶ οὐκ ἐξελεξάμην ἐν ἀνδρὶ τοῦ εἶναι εἰς ἡγούμενον ἐπὶ τὸν λαόν μου ισραηλ
6.6 καὶ ἐξελεξάμην ἐν ιερουσαλημ γενέσθαι τὸ ὄνομά μου ἐκεῖ καὶ ἐξελεξάμην ἐν δαυιδ ὥστε εἶναι ἐπάνω τοῦ λαοῦ μου ισραηλ
6.7 καὶ ἐγένετο ἐπὶ καρδίαν δαυιδ τοῦ πατρός μου τοῦ οἰκοδομῆσαι οἶκον τῷ ὀνόματι κυρίου θεοῦ ισραηλ
6.8 καὶ εἶπεν κύριος πρὸς δαυιδ πατέρα μου διότι ἐγένετο ἐπὶ καρδίαν σου τοῦ οἰκοδομῆσαι οἶκον τῷ ὀνόματί μου καλῶς ἐποίησας ὅτι ἐγένετο ἐπὶ καρδίαν σου
6.9 πλὴν σὺ οὐκ οἰκοδομήσεις τὸν οἶκον ὅτι ὁ υἱός σου ὃς ἐξελεύσεται ἐκ τῆς ὀσφύος σου οὗτος οἰκοδομήσει τὸν οἶκον τῷ ὀνόματί μου
6.10 καὶ ἀνέστησεν κύριος τὸν λόγον αὐτοῦ ὃν ἐλάλησεν καὶ ἐγενήθην ἀντὶ δαυιδ πατρός μου καὶ ἐκάθισα ἐπὶ τὸν θρόνον ισραηλ καθὼς ἐλάλησεν κύριος καὶ ᾠκοδόμησα τὸν οἶκον τῷ ὀνόματι κυρίου θεοῦ ισραηλ
6.11 καὶ ἔθηκα ἐκεῖ τὴν κιβωτόν ἐν ᾗ ἐκεῖ διαθήκη κυρίου ἣν διέθετο τῷ ισραηλ
6.12 καὶ ἔστη κατέναντι τοῦ θυσιαστηρίου κυρίου ἔναντι πάσης ἐκκλησίας ισραηλ καὶ διεπέτασεν τὰς χεῖρας αὐτοῦ
6.13 ὅτι ἐποίησεν σαλωμων βάσιν χαλκῆν καὶ ἔθηκεν αὐτὴν ἐν μέσῳ τῆς αὐλῆς τοῦ ἱεροῦ πέντε πηχῶν τὸ μῆκος αὐτῆς καὶ πέντε πήχεων τὸ εὖρος αὐτῆς καὶ τριῶν πήχεων τὸ ὕψος αὐτῆς καὶ ἔστη ἐπ' αὐτῆς καὶ ἔπεσεν ἐπὶ τὰ γόνατα ἔναντι πάσης ἐκκλησίας ισραηλ καὶ διεπέτασεν τὰς χεῖρας αὐτοῦ εἰς τὸν οὐρανὸν
6.14 καὶ εἶπεν κύριε ὁ θεὸς ισραηλ οὐκ ἔστιν ὅμοιός σοι θεὸς ἐν οὐρανῷ καὶ ἐπὶ τῆς γῆς φυλάσσων τὴν διαθήκην καὶ τὸ ἔλεος τοῖς παισίν σου τοῖς πορευομένοις ἐναντίον σου ἐν ὅλῃ καρδίᾳ
6.15 ἃ ἐφύλαξας τῷ παιδί σου δαυιδ τῷ πατρί μου ἃ ἐλάλησας αὐτῷ λέγων καὶ ἐλάλησας ἐν στόματί σου καὶ ἐν χερσίν σου ἐπλήρωσας ὡς ἡ ἡμέρα αὕτη
6.16 καὶ νῦν κύριε ὁ θεὸς ισραηλ φύλαξον τῷ παιδί σου τῷ δαυιδ τῷ πατρί μου ἃ ἐλάλησας αὐτῷ λέγων οὐκ ἐκλείψει σοι ἀνὴρ ἀπὸ προσώπου μου καθήμενος ἐπὶ θρόνου ισραηλ πλὴν ἐὰν φυλάξωσιν οἱ υἱοί σου τὴν ὁδὸν αὐτῶν τοῦ πορεύεσθαι ἐν τῷ νόμῳ μου ὡς ἐπορεύθης ἐναντίον μου
6.17 καὶ νῦν κύριε ὁ θεὸς ισραηλ πιστωθήτω δὴ τὸ ῥῆμά σου ὃ ἐλάλησας τῷ παιδί σου τῷ δαυιδ
6.18 ὅτι εἰ ἀληθῶς κατοικήσει θεὸς μετὰ ἀνθρώπων ἐπὶ τῆς γῆς εἰ ὁ οὐρανὸς καὶ ὁ οὐρανὸς τοῦ οὐρανοῦ οὐκ ἀρκέσουσίν σοι καὶ τίς ὁ οἶκος οὗτος ὃν ᾠκοδόμησα
6.19 καὶ ἐπιβλέψῃ ἐπὶ τὴν προσευχὴν παιδός σου καὶ ἐπὶ τὴν δέησίν μου κύριε ὁ θεός τοῦ ἐπακοῦσαι τῆς δεήσεως καὶ τῆς προσευχῆς ἧς ὁ παῖς σου προσεύχεται ἐναντίον σου σήμερον
6.20 τοῦ εἶναι ὀφθαλμούς σου ἀνεῳγμένους ἐπὶ τὸν οἶκον τοῦτον ἡμέρας καὶ νυκτός εἰς τὸν τόπον τοῦτον ὃν εἶπας ἐπικληθῆναι τὸ ὄνομά σου ἐκεῖ τοῦ ἀκοῦσαι τῆς προσευχῆς ἧς ὁ παῖς σου προσεύχεται εἰς τὸν τόπον τοῦτον
6.21 καὶ ἀκούσῃ τῆς δεήσεως τοῦ παιδός σου καὶ λαοῦ σου ισραηλ ἃ ἂν προσεύξωνται εἰς τὸν τόπον τοῦτον καὶ σὺ εἰσακούσῃ ἐν τῷ τόπῳ τῆς κατοικήσεώς σου ἐκ τοῦ οὐρανοῦ καὶ ἀκούσῃ καὶ ἵλεως ἔσῃ
6.22 ἐὰν ἁμάρτῃ ἀνὴρ τῷ πλησίον αὐτοῦ καὶ λάβῃ ἐπ' αὐτὸν ἀρὰν τοῦ ἀρᾶσθαι αὐτόν καὶ ἔλθῃ καὶ ἀράσηται κατέναντι τοῦ θυσιαστηρίου ἐν τῷ οἴκῳ τούτῳ
6.23 καὶ σὺ εἰσακούσῃ ἐκ τοῦ οὐρανοῦ καὶ ποιήσεις καὶ κρινεῖς τοὺς δούλους σου τοῦ ἀποδοῦναι τῷ ἀνόμῳ καὶ ἀποδοῦναι ὁδοὺς αὐτοῦ εἰς κεφαλὴν αὐτοῦ τοῦ δικαιῶσαι δίκαιον τοῦ ἀποδοῦναι αὐτῷ κατὰ τὴν δικαιοσύνην αὐτοῦ
6.24 καὶ ἐὰν θραυσθῇ ὁ λαός σου ισραηλ κατέναντι τοῦ ἐχθροῦ ἐὰν ἁμάρτωσίν σοι καὶ ἐπιστρέψωσιν καὶ ἐξομολογήσωνται τῷ ὀνόματί σου καὶ προσεύξωνται καὶ δεηθῶσιν ἐναντίον σου ἐν τῷ οἴκῳ τούτῳ
6.25 καὶ σὺ εἰσακούσῃ ἐκ τοῦ οὐρανοῦ καὶ ἵλεως ἔσῃ ταῖς ἁμαρτίαις λαοῦ σου ισραηλ καὶ ἀποστρέψεις αὐτοὺς εἰς τὴν γῆν ἣν ἔδωκας αὐτοῖς καὶ τοῖς πατράσιν αὐτῶν
6.26 ἐν τῷ συσχεθῆναι τὸν οὐρανὸν καὶ μὴ γενέσθαι ὑετόν ὅτι ἁμαρτήσονταί σοι καὶ προσεύξονται εἰς τὸν τόπον τοῦτον καὶ αἰνέσουσιν τὸ ὄνομά σου καὶ ἀπὸ τῶν ἁμαρτιῶν αὐτῶν ἐπιστρέψουσιν ὅτι ταπεινώσεις αὐτούς
6.27 καὶ σὺ εἰσακούσῃ ἐκ τοῦ οὐρανοῦ καὶ ἵλεως ἔσῃ ταῖς ἁμαρτίαις τῶν παίδων σου καὶ τοῦ λαοῦ σου ισραηλ ὅτι δηλώσεις αὐτοῖς τὴν ὁδὸν τὴν ἀγαθήν ἐν ᾗ πορεύσονται ἐν αὐτῇ καὶ δώσεις ὑετὸν ἐπὶ τὴν γῆν σου ἣν ἔδωκας τῷ λαῷ σου εἰς κληρονομίαν
6.28 λιμὸς ἐὰν γένηται ἐπὶ τῆς γῆς θάνατος ἐὰν γένηται ἀνεμοφθορία καὶ ἴκτερος ἀκρὶς καὶ βροῦχος ἐὰν γένηται ἐὰν θλίψῃ αὐτὸν ὁ ἐχθρὸς κατέναντι τῶν πόλεων αὐτῶν κατὰ πᾶσαν πληγὴν καὶ πᾶν πόνον
6.29 καὶ πᾶσα προσευχὴ καὶ πᾶσα δέησις ἣ ἐὰν γένηται παντὶ ἀνθρώπῳ καὶ παντὶ λαῷ σου ισραηλ ἐὰν γνῷ ἄνθρωπος τὴν ἁφὴν αὐτοῦ καὶ τὴν μαλακίαν αὐτοῦ καὶ διαπετάσῃ τὰς χεῖρας αὐτοῦ εἰς τὸν οἶκον τοῦτον
6.30 καὶ σὺ εἰσακούσῃ ἐκ τοῦ οὐρανοῦ ἐξ ἑτοίμου κατοικητηρίου σου καὶ ἱλάσῃ καὶ δώσεις ἀνδρὶ κατὰ τὰς ὁδοὺς αὐτοῦ ὡς ἂν γνῷς τὴν καρδίαν αὐτοῦ ὅτι μόνος γινώσκεις τὴν καρδίαν υἱῶν ἀνθρώπων
6.31 ὅπως φοβῶνται τὰς ὁδούς σου πάσας τὰς ἡμέρας ἃς αὐτοὶ ζῶσιν ἐπὶ προσώπου τῆς γῆς ἧς ἔδωκας τοῖς πατράσιν ἡμῶν
6.32 καὶ πᾶς ἀλλότριος ὃς οὐκ ἐκ τοῦ λαοῦ σου ισραηλ ἐστὶν αὐτὸς καὶ ἔλθῃ ἐκ γῆς μακρόθεν διὰ τὸ ὄνομά σου τὸ μέγα καὶ τὴν χεῖρά σου τὴν κραταιὰν καὶ τὸν βραχίονά σου τὸν ὑψηλὸν καὶ ἔλθωσιν καὶ προσεύξωνται εἰς τὸν τόπον τοῦτον
6.33 καὶ εἰσακούσῃ ἐκ τοῦ οὐρανοῦ ἐξ ἑτοίμου κατοικητηρίου σου καὶ ποιήσεις κατὰ πάντα ὅσα ἐὰν ἐπικαλέσηταί σε ὁ ἀλλότριος ὅπως γνῶσιν πάντες οἱ λαοὶ τῆς γῆς τὸ ὄνομά σου καὶ τοῦ φοβεῖσθαί σε ὡς ὁ λαός σου ισραηλ καὶ τοῦ γνῶναι ὅτι ἐπικέκληται τὸ ὄνομά σου ἐπὶ τὸν οἶκον τοῦτον ὃν ᾠκοδόμησα
6.34 ἐὰν δὲ ἐξέλθῃ ὁ λαός σου εἰς πόλεμον ἐπὶ τοὺς ἐχθροὺς αὐτοῦ ἐν ὁδῷ ᾗ ἀποστελεῖς αὐτούς καὶ προσεύξωνται πρὸς σὲ κατὰ τὴν ὁδὸν τῆς πόλεως ταύτης ἣν ἐξελέξω ἐν αὐτῇ καὶ οἴκου οὗ ᾠκοδόμησα τῷ ὀνόματί σου
6.35 καὶ ἀκούσῃ ἐκ τοῦ οὐρανοῦ τῆς δεήσεως αὐτῶν καὶ τῆς προσευχῆς αὐτῶν καὶ ποιήσεις τὸ δικαίωμα αὐτῶν
6.36 ὅτι ἁμαρτήσονταί σοι ὅτι οὐκ ἔσται ἄνθρωπος ὃς οὐχ ἁμαρτήσεται καὶ πατάξεις αὐτοὺς καὶ παραδώσεις αὐτοὺς κατὰ πρόσωπον ἐχθρῶν καὶ αἰχμαλωτεύσουσιν οἱ αἰχμαλωτεύοντες αὐτοὺς εἰς γῆν ἐχθρῶν εἰς γῆν μακρὰν ἢ ἐγγὺς
6.37 καὶ ἐπιστρέψωσιν καρδίαν αὐτῶν ἐν τῇ γῇ αὐτῶν οὗ μετήχθησαν ἐκεῖ καί γε ἐπιστρέψωσιν καὶ δεηθῶσίν σου ἐν τῇ αἰχμαλωσίᾳ αὐτῶν λέγοντες ἡμάρτομεν ἠδικήσαμεν ἠνομήσαμεν
6.38 καὶ ἐπιστρέψωσιν πρὸς σὲ ἐν ὅλῃ καρδίᾳ καὶ ἐν ὅλῃ ψυχῇ αὐτῶν ἐν γῇ αἰχμαλωτευσάντων αὐτοὺς καὶ προσεύξωνται ὁδὸν γῆς αὐτῶν ἧς ἔδωκας τοῖς πατράσιν αὐτῶν καὶ τῆς πόλεως ἧς ἐξελέξω καὶ τοῦ οἴκου οὗ ᾠκοδόμησα τῷ ὀνόματί σου
6.39 καὶ ἀκούσῃ ἐκ τοῦ οὐρανοῦ ἐξ ἑτοίμου κατοικητηρίου σου τῆς προσευχῆς αὐτῶν καὶ τῆς δεήσεως αὐτῶν καὶ ποιήσεις κρίματα καὶ ἵλεως ἔσῃ τῷ λαῷ τῷ ἁμαρτόντι σοι
6.40 νῦν κύριε ἔστωσαν δὴ οἱ ὀφθαλμοί σου ἀνεῳγμένοι καὶ τὰ ὦτά σου ἐπήκοα εἰς τὴν δέησιν τοῦ τόπου τούτου
6.41 καὶ νῦν ἀνάστηθι κύριε ὁ θεός εἰς τὴν κατάπαυσίν σου σὺ καὶ ἡ κιβωτὸς τῆς ἰσχύος σου οἱ ἱερεῖς σου κύριε ὁ θεός ἐνδύσαιντο σωτηρίαν καὶ οἱ υἱοί σου εὐφρανθήτωσαν ἐν ἀγαθοῖς
6.42 κύριε ὁ θεός μὴ ἀποστρέψῃς τὸ πρόσωπον τοῦ χριστοῦ σου μνήσθητι τὰ ἐλέη δαυιδ τοῦ δούλου σου
6.1 tote eipen salohmohn kyrios eipen toy kataskehnohsai en gnophoh
6.2 kai egoh ohkodomehka oikon toh onomati soy agion soi kai etoimon toy kataskehnohsai eis toys aiohnas
6.3 kai epestrepsen o basileys to prosohpon aytoy kai eylogehsen tehn pasan ekklehsian israehl kai pasa ekklehsia israehl pareistehkei
6.4 kai eipen eylogehtos kyrios o theos israehl os elalehsen en stomati aytoy pros dayid ton patera moy kai en chersin aytoy eplehrohsen legohn
6.5 apo tehs ehmeras ehs anehgagon ton laon moy ek gehs aigyptoy oyk exelexamehn en polei apo pasohn phylohn israehl toy oikodomehsai oikon toy einai onoma moy ekei kai oyk exelexamehn en andri toy einai eis ehgoymenon epi ton laon moy israehl
6.6 kai exelexamehn en ieroysalehm genesthai to onoma moy ekei kai exelexamehn en dayid ohste einai epanoh toy laoy moy israehl
6.7 kai egeneto epi kardian dayid toy patros moy toy oikodomehsai oikon toh onomati kyrioy theoy israehl
6.8 kai eipen kyrios pros dayid patera moy dioti egeneto epi kardian soy toy oikodomehsai oikon toh onomati moy kalohs epoiehsas oti egeneto epi kardian soy
6.9 plehn sy oyk oikodomehseis ton oikon oti o yios soy os exeleysetai ek tehs osphyos soy oytos oikodomehsei ton oikon toh onomati moy
6.10 kai anestehsen kyrios ton logon aytoy on elalehsen kai egenehthehn anti dayid patros moy kai ekathisa epi ton thronon israehl kathohs elalehsen kyrios kai ohkodomehsa ton oikon toh onomati kyrioy theoy israehl
6.11 kai ethehka ekei tehn kibohton en eh ekei diathehkeh kyrioy ehn dietheto toh israehl
6.12 kai esteh katenanti toy thysiastehrioy kyrioy enanti pasehs ekklehsias israehl kai diepetasen tas cheiras aytoy
6.13 oti epoiehsen salohmohn basin chalkehn kai ethehken aytehn en mesoh tehs aylehs toy ieroy pente pehchohn to mehkos aytehs kai pente pehcheohn to eyros aytehs kai triohn pehcheohn to ypsos aytehs kai esteh ep' aytehs kai epesen epi ta gonata enanti pasehs ekklehsias israehl kai diepetasen tas cheiras aytoy eis ton oyranon
6.14 kai eipen kyrie o theos israehl oyk estin omoios soi theos en oyranoh kai epi tehs gehs phylassohn tehn diathehkehn kai to eleos tois paisin soy tois poreyomenois enantion soy en oleh kardia
6.15 a ephylaxas toh paidi soy dayid toh patri moy a elalehsas aytoh legohn kai elalehsas en stomati soy kai en chersin soy eplehrohsas ohs eh ehmera ayteh
6.16 kai nyn kyrie o theos israehl phylaxon toh paidi soy toh dayid toh patri moy a elalehsas aytoh legohn oyk ekleipsei soi anehr apo prosohpoy moy kathehmenos epi thronoy israehl plehn ean phylaxohsin oi yioi soy tehn odon aytohn toy poreyesthai en toh nomoh moy ohs eporeythehs enantion moy
6.17 kai nyn kyrie o theos israehl pistohthehtoh deh to rehma soy o elalehsas toh paidi soy toh dayid
6.18 oti ei alehthohs katoikehsei theos meta anthrohpohn epi tehs gehs ei o oyranos kai o oyranos toy oyranoy oyk arkesoysin soi kai tis o oikos oytos on ohkodomehsa
6.19 kai epiblepseh epi tehn proseychehn paidos soy kai epi tehn deehsin moy kyrie o theos toy epakoysai tehs deehseohs kai tehs proseychehs ehs o pais soy proseychetai enantion soy sehmeron
6.20 toy einai ophthalmoys soy aneohgmenoys epi ton oikon toyton ehmeras kai nyktos eis ton topon toyton on eipas epiklehthehnai to onoma soy ekei toy akoysai tehs proseychehs ehs o pais soy proseychetai eis ton topon toyton
6.21 kai akoyseh tehs deehseohs toy paidos soy kai laoy soy israehl a an proseyxohntai eis ton topon toyton kai sy eisakoyseh en toh topoh tehs katoikehseohs soy ek toy oyranoy kai akoyseh kai ileohs eseh
6.22 ean amarteh anehr toh plehsion aytoy kai labeh ep' ayton aran toy arasthai ayton kai eltheh kai arasehtai katenanti toy thysiastehrioy en toh oikoh toytoh
6.23 kai sy eisakoyseh ek toy oyranoy kai poiehseis kai krineis toys doyloys soy toy apodoynai toh anomoh kai apodoynai odoys aytoy eis kephalehn aytoy toy dikaiohsai dikaion toy apodoynai aytoh kata tehn dikaiosynehn aytoy
6.24 kai ean thraystheh o laos soy israehl katenanti toy echthroy ean amartohsin soi kai epistrepsohsin kai exomologehsohntai toh onomati soy kai proseyxohntai kai deehthohsin enantion soy en toh oikoh toytoh
6.25 kai sy eisakoyseh ek toy oyranoy kai ileohs eseh tais amartiais laoy soy israehl kai apostrepseis aytoys eis tehn gehn ehn edohkas aytois kai tois patrasin aytohn
6.26 en toh syschethehnai ton oyranon kai meh genesthai yeton oti amartehsontai soi kai proseyxontai eis ton topon toyton kai ainesoysin to onoma soy kai apo tohn amartiohn aytohn epistrepsoysin oti tapeinohseis aytoys
6.27 kai sy eisakoyseh ek toy oyranoy kai ileohs eseh tais amartiais tohn paidohn soy kai toy laoy soy israehl oti dehlohseis aytois tehn odon tehn agathehn en eh poreysontai en ayteh kai dohseis yeton epi tehn gehn soy ehn edohkas toh laoh soy eis klehronomian
6.28 limos ean genehtai epi tehs gehs thanatos ean genehtai anemophthoria kai ikteros akris kai broychos ean genehtai ean thlipseh ayton o echthros katenanti tohn poleohn aytohn kata pasan plehgehn kai pan ponon
6.29 kai pasa proseycheh kai pasa deehsis eh ean genehtai panti anthrohpoh kai panti laoh soy israehl ean gnoh anthrohpos tehn aphehn aytoy kai tehn malakian aytoy kai diapetaseh tas cheiras aytoy eis ton oikon toyton
6.30 kai sy eisakoyseh ek toy oyranoy ex etoimoy katoikehtehrioy soy kai ilaseh kai dohseis andri kata tas odoys aytoy ohs an gnohs tehn kardian aytoy oti monos ginohskeis tehn kardian yiohn anthrohpohn
6.31 opohs phobohntai tas odoys soy pasas tas ehmeras as aytoi zohsin epi prosohpoy tehs gehs ehs edohkas tois patrasin ehmohn
6.32 kai pas allotrios os oyk ek toy laoy soy israehl estin aytos kai eltheh ek gehs makrothen dia to onoma soy to mega kai tehn cheira soy tehn krataian kai ton brachiona soy ton ypsehlon kai elthohsin kai proseyxohntai eis ton topon toyton
6.33 kai eisakoyseh ek toy oyranoy ex etoimoy katoikehtehrioy soy kai poiehseis kata panta osa ean epikalesehtai se o allotrios opohs gnohsin pantes oi laoi tehs gehs to onoma soy kai toy phobeisthai se ohs o laos soy israehl kai toy gnohnai oti epikeklehtai to onoma soy epi ton oikon toyton on ohkodomehsa
6.34 ean de exeltheh o laos soy eis polemon epi toys echthroys aytoy en odoh eh aposteleis aytoys kai proseyxohntai pros se kata tehn odon tehs poleohs taytehs ehn exelexoh en ayteh kai oikoy oy ohkodomehsa toh onomati soy
6.35 kai akoyseh ek toy oyranoy tehs deehseohs aytohn kai tehs proseychehs aytohn kai poiehseis to dikaiohma aytohn
6.36 oti amartehsontai soi oti oyk estai anthrohpos os oych amartehsetai kai pataxeis aytoys kai paradohseis aytoys kata prosohpon echthrohn kai aichmalohteysoysin oi aichmalohteyontes aytoys eis gehn echthrohn eis gehn makran eh eggys
6.37 kai epistrepsohsin kardian aytohn en teh geh aytohn oy metehchthehsan ekei kai ge epistrepsohsin kai deehthohsin soy en teh aichmalohsia aytohn legontes ehmartomen ehdikehsamen ehnomehsamen
6.38 kai epistrepsohsin pros se en oleh kardia kai en oleh psycheh aytohn en geh aichmalohteysantohn aytoys kai proseyxohntai odon gehs aytohn ehs edohkas tois patrasin aytohn kai tehs poleohs ehs exelexoh kai toy oikoy oy ohkodomehsa toh onomati soy
6.39 kai akoyseh ek toy oyranoy ex etoimoy katoikehtehrioy soy tehs proseychehs aytohn kai tehs deehseohs aytohn kai poiehseis krimata kai ileohs eseh toh laoh toh amartonti soi
6.40 nyn kyrie estohsan deh oi ophthalmoi soy aneohgmenoi kai ta ohta soy epehkoa eis tehn deehsin toy topoy toytoy
6.41 kai nyn anastehthi kyrie o theos eis tehn katapaysin soy sy kai eh kibohtos tehs ischyos soy oi iereis soy kyrie o theos endysainto sohtehrian kai oi yioi soy eyphranthehtohsan en agathois
6.42 kyrie o theos meh apostrepsehs to prosohpon toy christoy soy mnehsthehti ta eleeh dayid toy doyloy soy
6.1 אָז אָמַר שְׁלֹמֹה יְהוָה אָמַר לִשְׁכֹּון בָּעֲרָפֶל׃
6.2 וַאֲנִי בָּנִיתִי בֵית־זְבֻל לָךְ וּמָכֹון לְשִׁבְתְּךָ עֹולָמִים׃
6.3 וַיַּסֵּב הַמֶּלֶךְ אֶת־פָּנָיו וַיְבָרֶךְ אֵת כָּל־קְהַל יִשְׂרָאֵל וְכָל־קְהַל יִשְׂרָאֵל עֹומֵד׃
6.4 וַיֹּאמֶר בָּרוּךְ יְהוָה אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל אֲשֶׁר דִּבֶּר בְּפִיו אֵת דָּוִיד אָבִי וּבְיָדָיו מִלֵּא לֵאמֹר׃
6.5 מִן־הַיֹּום אֲשֶׁר הֹוצֵאתִי אֶת־עַמִּי מֵאֶרֶץ מִצְרַיִם לֹא־בָחַרְתִּי בְעִיר מִכֹּל שִׁבְטֵי יִשְׂרָאֵל לִבְנֹות בַּיִת לִהְיֹות שְׁמִי שָׁם וְלֹא־בָחַרְתִּי בְאִישׁ לִהְיֹות נָגִיד עַל־עַמִּי יִשְׂרָאֵל׃
6.6 וָאֶבְחַר בִּירוּשָׁלִַם לִהְיֹות שְׁמִי שָׁם וָאֶבְחַר בְּדָוִיד לִהְיֹות עַל־עַמִּי יִשְׂרָאֵל׃
6.7 וַיְהִי עִם־לְבַב דָּוִיד אָבִי לִבְנֹות בַּיִת לְשֵׁם יְהוָה אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל׃
6.8 וַיֹּאמֶר יְהוָה אֶל־דָּוִיד אָבִי יַעַן אֲשֶׁר הָיָה עִם־לְבָבְךָ לִבְנֹות בַּיִת לִשְׁמִי הֱטִיבֹותָ כִּי הָיָה עִם־לְבָבֶךָ׃
6.9 רַק אַתָּה לֹא תִבְנֶה הַבָּיִת כִּי בִנְךָ הַיֹּוצֵא מֵחֲלָצֶיךָ הוּא־יִבְנֶה הַבַּיִת לִשְׁמִי׃
6.10 וַיָּקֶם יְהוָה אֶת־דְּבָרֹו אֲשֶׁר דִּבֵּר וָאָקוּם תַּחַת דָּוִיד אָבִי וָאֵשֵׁב ׀ עַל־כִּסֵּא יִשְׂרָאֵל כַּאֲשֶׁר דִּבֶּר יְהוָה וָאֶבְנֶה הַבַּיִת לְשֵׁם יְהוָה אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל׃
6.11 וָאָשִׂים שָׁם אֶת־הָאָרֹון אֲשֶׁר־שָׁם בְּרִית יְהוָה אֲשֶׁר כָּרַת עִם־בְּנֵי יִשְׂרָאֵל׃
6.12 וַיַּעֲמֹד לִפְנֵי מִזְבַּח יְהוָה נֶגֶד כָּל־קְהַל יִשְׂרָאֵל וַיִּפְרֹשׂ כַּפָּיו׃
6.13 כִּי־עָשָׂה שְׁלֹמֹה כִּיֹּור נְחֹשֶׁת וַיִּתְּנֵהוּ בְּתֹוךְ הָעֲזָרָה חָמֵשׁ אַמֹּות אָרְכֹּו וְחָמֵשׁ אַמֹּות רָחְבֹּו וְאַמֹּות שָׁלֹושׁ קֹומָתֹו וַיַּעֲמֹד עָלָיו וַיִּבְרַךְ עַל־בִּרְכָּיו נֶגֶד כָּל־קְהַל יִשְׂרָאֵל וַיִּפְרֹשׂ כַּפָּיו הַשָּׁמָיְמָה׃
6.14 וַיֹּאמַר יְהוָה אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל אֵין־כָּמֹוךָ אֱלֹהִים בַּשָּׁמַיִם וּבָאָרֶץ שֹׁמֵר הַבְּרִית וְהַחֶסֶד לַעֲבָדֶיךָ הַהֹלְכִים לְפָנֶיךָ בְּכָל־לִבָּם׃
6.15 אֲשֶׁר שָׁמַרְתָּ לְעַבְדְּךָ דָּוִיד אָבִי אֵת אֲשֶׁר־דִּבַּרְתָּ לֹו וַתְּדַבֵּר בְּפִיךָ וּבְיָדְךָ מִלֵּאתָ כַּיֹּום הַזֶּה׃
6.16 וְעַתָּה יְהוָה ׀ אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל מֹר לְעַבְדְּךָ דָוִיד אָבִי אֵת אֲשֶׁר דִּבַּרְתָּ לֹּו לֵאמֹר לֹא־יִכָּרֵת לְךָ אִישׁ מִלְּפָנַי יֹושֵׁב עַל־כִּסֵּא יִשְׂרָאֵל רַק אִם־יִשְׁמְרוּ בָנֶיךָ אֶת־דַּרְכָּם לָלֶכֶת בְּתֹורָתִי כַּאֲשֶׁר הָלַכְתָּ לְפָנָי׃
6.17 וְעַתָּה יְהוָה אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל יֵאָמֵן דְּבָרְךָ אֲשֶׁר דִּבַּרְתָּ לְעַבְדְּךָ לְדָוִיד׃
6.18 כִּי הַאֻמְנָם יֵשֵׁב אֱלֹהִים אֶת־הָאָדָם עַל־הָאָרֶץ הִנֵּה שָׁמַיִם וּשְׁמֵי הַשָּׁמַיִם לֹא יְכַלְכְּלוּךָ אַף כִּי־הַבַּיִת הַזֶּה אֲשֶׁר בָּנִיתִי׃
6.19 וּפָנִיתָ אֶל־תְּפִלַּת עַבְדְּךָ וְאֶל־תְּחִנָּתֹו יְהוָה אֱלֹהָי לִשְׁמֹעַ אֶל־הָרִנָּה וְאֶל־הַתְּפִלָּה אֲשֶׁר עַבְדְּךָ מִתְפַּלֵּל לְפָנֶיךָ׃
6.20 לִהְיֹות עֵינֶיךָ פְתֻחֹות אֶל־הַבַּיִת הַזֶּה יֹומָם וָלַיְלָה אֶל־הַמָּקֹום אֲשֶׁר אָמַרְתָּ לָשׂוּם שִׁמְךָ שָׁם לִשְׁמֹועַ אֶל־הַתְּפִלָּה אֲשֶׁר יִתְפַּלֵּל עַבְדְּךָ אֶל־הַמָּקֹום הַזֶּה׃
6.21 וְשָׁמַעְתָּ אֶל־תַּחֲנוּנֵי עַבְדְּךָ וְעַמְּךָ יִשְׂרָאֵל אֲשֶׁר יִתְפַּלְלוּ אֶל־הַמָּקֹום הַזֶּה וְאַתָּה תִּשְׁמַע מִמְּקֹום שִׁבְתְּךָ מִן־הַשָּׁמַיִם וְשָׁמַעְתָּ וְסָלָחְתָּ׃
6.22 אִם־יֶחֱטָא אִישׁ לְרֵעֵהוּ וְנָשָׁא־בֹו אָלָה לְהַאֲלֹתֹו וּבָא אָלָה לִפְנֵי מִזְבַּחֲךָ בַּבַּיִת הַזֶּה׃
6.23 וְאַתָּה ׀ תִּשְׁמַע מִן־הַשָּׁמַיִם וְעָשִׂיתָ וְשָׁפַטְתָּ אֶת־עֲבָדֶיךָ לְהָשִׁיב לְרָשָׁע לָתֵת דַּרְכֹּו בְּרֹאשֹׁו וּלְהַצְדִּיק צַדִּיק לָתֶת לֹו כְּצִדְקָתֹו׃ ס
6.24 וְאִם־יִנָּגֵף עַמְּךָ יִשְׂרָאֵל לִפְנֵי אֹויֵב כִּי יֶחֶטְאוּ־לָךְ וְשָׁבוּ וְהֹודוּ אֶת־שְׁמֶךָ וְהִתְפַּלְלוּ וְהִתְחַנְּנוּ לְפָנֶיךָ בַּבַּיִת הַזֶּה׃
6.25 וְאַתָּה תִּשְׁמַע מִן־הַשָּׁמַיִם וְסָלַחְתָּ לְחַטַּאת עַמְּךָ יִשְׂרָאֵל וַהֲשֵׁיבֹותָם אֶל־הָאֲדָמָה אֲשֶׁר־נָתַתָּה לָהֶם וְלַאֲבֹתֵיהֶם׃ פ
6.26 בְּהֵעָצֵר הַשָּׁמַיִם וְלֹא־יִהְיֶה מָטָר כִּי יֶחֶטְאוּ־לָךְ וְהִתְפַּלְלוּ אֶל־הַמָּקֹום הַזֶּה וְהֹודוּ אֶת־שְׁמֶךָ מֵחַטָּאתָם יְשׁוּבוּן כִּי תַעֲנֵם׃
6.27 וְאַתָּה ׀ תִּשְׁמַע הַשָּׁמַיִם וְסָלַחְתָּ לְחַטַּאת עֲבָדֶיךָ וְעַמְּךָ יִשְׂרָאֵל כִּי תֹורֵם אֶל־הַדֶּרֶךְ הַטֹּובָה אֲשֶׁר יֵלְכוּ־בָהּ וְנָתַתָּה מָטָר עַל־אַרְצְךָ אֲשֶׁר־נָתַתָּה לְעַמְּךָ לְנַחֲלָה׃ ס
6.28 רָעָב כִּי־יִהְיֶה בָאָרֶץ דֶּבֶר כִּי־יִהְיֶה שִׁדָּפֹון וְיֵרָקֹון אַרְבֶּה וְחָסִיל כִּי יִהְיֶה כִּי יָצַר־לֹו אֹויְבָיו בְּאֶרֶץ שְׁעָרָיו כָּל־נֶגַע וְכָל־מַחֲלָה׃
6.29 כָּל־תְּפִלָּה כָל־תְּחִנָּה אֲשֶׁר יִהְיֶה לְכָל־הָאָדָם וּלְכֹל עַמְּךָ יִשְׂרָאֵל אֲשֶׁר יֵדְעוּ אִישׁ נִגְעֹו וּמַכְאֹבֹו וּפָרַשׂ כַּפָּיו אֶל־הַבַּיִת הַזֶּה׃
6.30 וְאַתָּה תִּשְׁמַע מִן־הַשָּׁמַיִם מְכֹון שִׁבְתֶּךָ וְסָלַחְתָּ וְנָתַתָּה לָאִישׁ כְּכָל־דְּרָכָיו אֲשֶׁר תֵּדַע אֶת־לְבָבֹו כִּי אַתָּה לְבַדְּךָ יָדַעְתָּ אֶת־לְבַב בְּנֵי הָאָדָם׃
6.31 לְמַעַן יִירָאוּךָ לָלֶכֶת בִּדְרָכֶיךָ כָּל־הַיָּמִים אֲשֶׁר־הֵם חַיִּים עַל־פְּנֵי הָאֲדָמָה אֲשֶׁר נָתַתָּה לַאֲבֹתֵינוּ׃ ס
6.32 וְגַם אֶל־הַנָּכְרִי אֲשֶׁר לֹא מֵעַמְּךָ יִשְׂרָאֵל הוּא וּבָא ׀ מֵאֶרֶץ רְחֹוקָה לְמַעַן שִׁמְךָ הַגָּדֹול וְיָדְךָ הַחֲזָקָה וּזְרֹועֲךָ הַנְּטוּיָה וּבָאוּ וְהִתְפַּלְלוּ אֶל־הַבַּיִת הַזֶּה׃
6.33 וְאַתָּה תִּשְׁמַע מִן־הַשָּׁמַיִם מִמְּכֹון שִׁבְתֶּךָ וְעָשִׂיתָ כְּכֹל אֲשֶׁר־יִקְרָא אֵלֶיךָ הַנָּכְרִי לְמַעַן יֵדְעוּ כָל־עַמֵּי הָאָרֶץ אֶת־שְׁמֶךָ וּלְיִרְאָה אֹתְךָ כְּעַמְּךָ יִשְׂרָאֵל וְלָדַעַת כִּי־שִׁמְךָ נִקְרָא עַל־הַבַּיִת הַזֶּה אֲשֶׁר בָּנִיתִי׃
6.34 כִּי־יֵצֵא עַמְּךָ לַמִּלְחָמָה עַל־אֹויְבָיו בַּדֶּרֶךְ אֲשֶׁר תִּשְׁלָחֵם וְהִתְפַּלְלוּ אֵלֶיךָ דֶּרֶךְ הָעִיר הַזֹּאת אֲשֶׁר בָּחַרְתָּ בָּהּ וְהַבַּיִת אֲשֶׁר־בָּנִיתִי לִשְׁמֶךָ׃
6.35 וְשָׁמַעְתָּ מִן־הַשָּׁמַיִם אֶת־תְּפִלָּתָם וְאֶת־תְּחִנָּתָם וְעָשִׂיתָ מִשְׁפָּטָם׃
6.36 כִּי יֶחֶטְאוּ־לָךְ כִּי אֵין אָדָם אֲשֶׁר לֹא־יֶחֱטָא וְאָנַפְתָּ בָם וּנְתַתָּם לִפְנֵי אֹויֵב וְשָׁבוּם שֹׁובֵיהֶם אֶל־אֶרֶץ רְחֹוקָה אֹו קְרֹובָה׃
6.37 וְהֵשִׁיבוּ אֶל־לְבָבָם בָּאָרֶץ אֲשֶׁר נִשְׁבּוּ־שָׁם וְשָׁבוּ ׀ וְהִתְחַנְּנוּ אֵלֶיךָ בְּאֶרֶץ שִׁבְיָם לֵאמֹר חָטָאנוּ הֶעֱוִינוּ וְרָשָׁעְנוּ׃
6.38 וְשָׁבוּ אֵלֶיךָ בְּכָל־לִבָּם וּבְכָל־נַפְשָׁם בְּאֶרֶץ שִׁבְיָם אֲשֶׁר־שָׁבוּ אֹתָם וְהִתְפַּלְלוּ דֶּרֶךְ אַרְצָם אֲשֶׁר נָתַתָּה לַאֲבֹותָם וְהָעִיר אֲשֶׁר בָּחַרְתָּ וְלַבַּיִת אֲשֶׁר־בָּנִיתִי לִשְׁמֶךָ׃
6.39 וְשָׁמַעְתָּ מִן־הַשָּׁמַיִם מִמְּכֹון שִׁבְתְּךָ אֶת־תְּפִלָּתָם וְאֶת־תְּחִנֹּתֵיהֶם וְעָשִׂיתָ מִשְׁפָּטָם וְסָלַחְתָּ לְעַמְּךָ אֲשֶׁר חָטְאוּ־לָךְ׃
6.40 עַתָּה אֱלֹהַי יִהְיוּ־נָא עֵינֶיךָ פְּתֻחֹות וְאָזְנֶיךָ קַשֻּׁבֹות לִתְפִלַּת הַמָּקֹום הַזֶּה׃ ס
6.41 וְעַתָּה קוּמָה יְהוָה אֱלֹהִים לְנוּחֶךָ אַתָּה וַאֲרֹון עֻזֶּךָ כֹּהֲנֶיךָ יְהוָה אֱלֹהִים יִלְבְּשׁוּ תְשׁוּעָה וַחֲסִידֶיךָ יִשְׂמְחוּ בַטֹּוב׃
6.42 יְהוָה אֱלֹהִים אַל־תָּשֵׁב פְּנֵי מְשִׁיחֶיךָ זָכְרָה לְחַסְדֵי דָּוִיד עַבְדֶּךָ׃ פ
6.1 Aaaz Aaamar xxlomoH jHwaaH Aaamar lixxkown baaOaraapael׃
6.2 waAanij baanijtij bejt-zbul laak wmaakown lxxibtkaa Oowlaamijm׃
6.3 wajaseb Hamaelaek Aaet-paanaajw wajbaaraek Aet kaal-qHal jixraaAel wkaal-qHal jixraaAel Oowmed׃
6.4 wajoAmaer baarwk jHwaaH AaeloHej jixraaAel Aaxxaer dibaer bpijw Aet daawijd Aaabij wbjaadaajw mileA leAmor׃
6.5 min-Hajowm Aaxxaer HowceAtij Aaet-Oamij meAaeraec micrajim loA-baahartij bOijr mikol xxibTej jixraaAel libnowt bajit liHjowt xxmij xxaam wloA-baahartij bAijxx liHjowt naagijd Oal-Oamij jixraaAel׃
6.6 waaAaebhar bijrwxxaalaim liHjowt xxmij xxaam waaAaebhar bdaawijd liHjowt Oal-Oamij jixraaAel׃
6.7 wajHij Oim-lbab daawijd Aaabij libnowt bajit lxxem jHwaaH AaeloHej jixraaAel׃
6.8 wajoAmaer jHwaaH Aael-daawijd Aaabij jaOan Aaxxaer HaajaaH Oim-lbaabkaa libnowt bajit lixxmij HaeTijbowtaa kij HaajaaH Oim-lbaabaekaa׃
6.9 raq AataaH loA tibnaeH Habaajit kij binkaa HajowceA mehalaacaejkaa HwA-jibnaeH Habajit lixxmij׃
6.10 wajaaqaem jHwaaH Aaet-dbaarow Aaxxaer diber waaAaaqwm tahat daawijd Aaabij waaAexxeb Oal-kiseA jixraaAel kaAaxxaer dibaer jHwaaH waaAaebnaeH Habajit lxxem jHwaaH AaeloHej jixraaAel׃
6.11 waaAaaxijm xxaam Aaet-HaaAaarown Aaxxaer-xxaam brijt jHwaaH Aaxxaer kaarat Oim-bnej jixraaAel׃
6.12 wajaOamod lipnej mizbah jHwaaH naegaed kaal-qHal jixraaAel wajiprox kapaajw׃
6.13 kij-OaaxaaH xxlomoH kijowr nhoxxaet wajitneHw btowk HaaOazaaraaH haamexx Aamowt Aaarkow whaamexx Aamowt raahbow wAamowt xxaalowxx qowmaatow wajaOamod Oaalaajw wajibrak Oal-birkaajw naegaed kaal-qHal jixraaAel wajiprox kapaajw HaxxaamaajmaaH׃
6.14 wajoAmar jHwaaH AaeloHej jixraaAel Aejn-kaamowkaa AaeloHijm baxxaamajim wbaaAaaraec xxomer Habrijt wHahaesaed laOabaadaejkaa HaHolkijm lpaanaejkaa bkaal-libaam׃
6.15 Aaxxaer xxaamartaa lOabdkaa daawijd Aaabij Aet Aaxxaer-dibartaa low watdaber bpijkaa wbjaadkaa mileAtaa kajowm HazaeH׃
6.16 wOataaH jHwaaH AaeloHej jixraaAel mor lOabdkaa daawijd Aaabij Aet Aaxxaer dibartaa low leAmor loA-jikaaret lkaa Aijxx milpaanaj jowxxeb Oal-kiseA jixraaAel raq Aim-jixxmrw baanaejkaa Aaet-darkaam laalaekaet btowraatij kaAaxxaer Haalaktaa lpaanaaj׃
6.17 wOataaH jHwaaH AaeloHej jixraaAel jeAaamen dbaarkaa Aaxxaer dibartaa lOabdkaa ldaawijd׃
6.18 kij HaAumnaam jexxeb AaeloHijm Aaet-HaaAaadaam Oal-HaaAaaraec HineH xxaamajim wxxmej Haxxaamajim loA jkalklwkaa Aap kij-Habajit HazaeH Aaxxaer baanijtij׃
6.19 wpaanijtaa Aael-tpilat Oabdkaa wAael-thinaatow jHwaaH AaeloHaaj lixxmoOa Aael-HaarinaaH wAael-HatpilaaH Aaxxaer Oabdkaa mitpalel lpaanaejkaa׃
6.20 liHjowt Oejnaejkaa ptuhowt Aael-Habajit HazaeH jowmaam waalajlaaH Aael-Hamaaqowm Aaxxaer Aaamartaa laaxwm xximkaa xxaam lixxmowOa Aael-HatpilaaH Aaxxaer jitpalel Oabdkaa Aael-Hamaaqowm HazaeH׃
6.21 wxxaamaOtaa Aael-tahanwnej Oabdkaa wOamkaa jixraaAel Aaxxaer jitpallw Aael-Hamaaqowm HazaeH wAataaH tixxmaO mimqowm xxibtkaa min-Haxxaamajim wxxaamaOtaa wsaalaahtaa׃
6.22 Aim-jaehaeTaaA Aijxx lreOeHw wnaaxxaaA-bow AaalaaH lHaAalotow wbaaA AaalaaH lipnej mizbahakaa babajit HazaeH׃
6.23 wAataaH tixxmaO min-Haxxaamajim wOaaxijtaa wxxaapaTtaa Aaet-Oabaadaejkaa lHaaxxijb lraaxxaaO laatet darkow broAxxow wlHacdijq cadijq laataet low kcidqaatow׃ s
6.24 wAim-jinaagep Oamkaa jixraaAel lipnej Aowjeb kij jaehaeTAw-laak wxxaabw wHowdw Aaet-xxmaekaa wHitpallw wHithannw lpaanaejkaa babajit HazaeH׃
6.25 wAataaH tixxmaO min-Haxxaamajim wsaalahtaa lhaTaAt Oamkaa jixraaAel waHaxxejbowtaam Aael-HaaAadaamaaH Aaxxaer-naatataaH laaHaem wlaAabotejHaem׃ p
6.26 bHeOaacer Haxxaamajim wloA-jiHjaeH maaTaar kij jaehaeTAw-laak wHitpallw Aael-Hamaaqowm HazaeH wHowdw Aaet-xxmaekaa mehaTaaAtaam jxxwbwn kij taOanem׃
6.27 wAataaH tixxmaO Haxxaamajim wsaalahtaa lhaTaAt Oabaadaejkaa wOamkaa jixraaAel kij towrem Aael-Hadaeraek HaTowbaaH Aaxxaer jelkw-baaH wnaatataaH maaTaar Oal-Aarckaa Aaxxaer-naatataaH lOamkaa lnahalaaH׃ s
6.28 raaOaab kij-jiHjaeH baaAaaraec daebaer kij-jiHjaeH xxidaapown wjeraaqown AarbaeH whaasijl kij jiHjaeH kij jaacar-low Aowjbaajw bAaeraec xxOaaraajw kaal-naegaO wkaal-mahalaaH׃
6.29 kaal-tpilaaH kaal-thinaaH Aaxxaer jiHjaeH lkaal-HaaAaadaam wlkol Oamkaa jixraaAel Aaxxaer jedOw Aijxx nigOow wmakAobow wpaarax kapaajw Aael-Habajit HazaeH׃
6.30 wAataaH tixxmaO min-Haxxaamajim mkown xxibtaekaa wsaalahtaa wnaatataaH laaAijxx kkaal-draakaajw Aaxxaer tedaO Aaet-lbaabow kij AataaH lbadkaa jaadaOtaa Aaet-lbab bnej HaaAaadaam׃
6.31 lmaOan jijraaAwkaa laalaekaet bidraakaejkaa kaal-Hajaamijm Aaxxaer-Hem hajijm Oal-pnej HaaAadaamaaH Aaxxaer naatataaH laAabotejnw׃ s
6.32 wgam Aael-Hanaakrij Aaxxaer loA meOamkaa jixraaAel HwA wbaaA meAaeraec rhowqaaH lmaOan xximkaa Hagaadowl wjaadkaa HahazaaqaaH wzrowOakaa HanTwjaaH wbaaAw wHitpallw Aael-Habajit HazaeH׃
6.33 wAataaH tixxmaO min-Haxxaamajim mimkown xxibtaekaa wOaaxijtaa kkol Aaxxaer-jiqraaA Aelaejkaa Hanaakrij lmaOan jedOw kaal-Oamej HaaAaaraec Aaet-xxmaekaa wljirAaaH Aotkaa kOamkaa jixraaAel wlaadaOat kij-xximkaa niqraaA Oal-Habajit HazaeH Aaxxaer baanijtij׃
6.34 kij-jeceA Oamkaa lamilhaamaaH Oal-Aowjbaajw badaeraek Aaxxaer tixxlaahem wHitpallw Aelaejkaa daeraek HaaOijr HazoAt Aaxxaer baahartaa baaH wHabajit Aaxxaer-baanijtij lixxmaekaa׃
6.35 wxxaamaOtaa min-Haxxaamajim Aaet-tpilaataam wAaet-thinaataam wOaaxijtaa mixxpaaTaam׃
6.36 kij jaehaeTAw-laak kij Aejn Aaadaam Aaxxaer loA-jaehaeTaaA wAaanaptaa baam wntataam lipnej Aowjeb wxxaabwm xxowbejHaem Aael-Aaeraec rhowqaaH Aow qrowbaaH׃
6.37 wHexxijbw Aael-lbaabaam baaAaaraec Aaxxaer nixxbw-xxaam wxxaabw wHithannw Aelaejkaa bAaeraec xxibjaam leAmor haaTaaAnw HaeOaewijnw wraaxxaaOnw׃
6.38 wxxaabw Aelaejkaa bkaal-libaam wbkaal-napxxaam bAaeraec xxibjaam Aaxxaer-xxaabw Aotaam wHitpallw daeraek Aarcaam Aaxxaer naatataaH laAabowtaam wHaaOijr Aaxxaer baahartaa wlabajit Aaxxaer-baanijtij lixxmaekaa׃
6.39 wxxaamaOtaa min-Haxxaamajim mimkown xxibtkaa Aaet-tpilaataam wAaet-thinotejHaem wOaaxijtaa mixxpaaTaam wsaalahtaa lOamkaa Aaxxaer haaTAw-laak׃
6.40 OataaH AaeloHaj jiHjw-naaA Oejnaejkaa ptuhowt wAaaznaejkaa qaxxubowt litpilat Hamaaqowm HazaeH׃ s
6.41 wOataaH qwmaaH jHwaaH AaeloHijm lnwhaekaa AataaH waAarown Ouzaekaa koHanaejkaa jHwaaH AaeloHijm jilbxxw txxwOaaH wahasijdaejkaa jixmhw baTowb׃
6.42 jHwaaH AaeloHijm Aal-taaxxeb pnej mxxijhaejkaa zaakraaH lhasdej daawijd Oabdaekaa׃ p
6.1 אז אמר שלמה יהוה אמר לשכון בערפל׃
6.2 ואני בניתי בית־זבל לך ומכון לשבתך עולמים׃
6.3 ויסב המלך את־פניו ויברך את כל־קהל ישראל וכל־קהל ישראל עומד׃
6.4 ויאמר ברוך יהוה אלהי ישראל אשר דבר בפיו את דויד אבי ובידיו מלא לאמר׃
6.5 מן־היום אשר הוצאתי את־עמי מארץ מצרים לא־בחרתי בעיר מכל שבטי ישראל לבנות בית להיות שמי שם ולא־בחרתי באיש להיות נגיד על־עמי ישראל׃
6.6 ואבחר בירושלם להיות שמי שם ואבחר בדויד להיות על־עמי ישראל׃
6.7 ויהי עם־לבב דויד אבי לבנות בית לשם יהוה אלהי ישראל׃
6.8 ויאמר יהוה אל־דויד אבי יען אשר היה עם־לבבך לבנות בית לשמי הטיבות כי היה עם־לבבך׃
6.9 רק אתה לא תבנה הבית כי בנך היוצא מחלציך הוא־יבנה הבית לשמי׃
6.10 ויקם יהוה את־דברו אשר דבר ואקום תחת דויד אבי ואשב ׀ על־כסא ישראל כאשר דבר יהוה ואבנה הבית לשם יהוה אלהי ישראל׃
6.11 ואשים שם את־הארון אשר־שם ברית יהוה אשר כרת עם־בני ישראל׃
6.12 ויעמד לפני מזבח יהוה נגד כל־קהל ישראל ויפרש כפיו׃
6.13 כי־עשה שלמה כיור נחשת ויתנהו בתוך העזרה חמש אמות ארכו וחמש אמות רחבו ואמות שלוש קומתו ויעמד עליו ויברך על־ברכיו נגד כל־קהל ישראל ויפרש כפיו השמימה׃
6.14 ויאמר יהוה אלהי ישראל אין־כמוך אלהים בשמים ובארץ שמר הברית והחסד לעבדיך ההלכים לפניך בכל־לבם׃
6.15 אשר שמרת לעבדך דויד אבי את אשר־דברת לו ותדבר בפיך ובידך מלאת כיום הזה׃
6.16 ועתה יהוה ׀ אלהי ישראל מר לעבדך דויד אבי את אשר דברת לו לאמר לא־יכרת לך איש מלפני יושב על־כסא ישראל רק אם־ישמרו בניך את־דרכם ללכת בתורתי כאשר הלכת לפני׃
6.17 ועתה יהוה אלהי ישראל יאמן דברך אשר דברת לעבדך לדויד׃
6.18 כי האמנם ישב אלהים את־האדם על־הארץ הנה שמים ושמי השמים לא יכלכלוך אף כי־הבית הזה אשר בניתי׃
6.19 ופנית אל־תפלת עבדך ואל־תחנתו יהוה אלהי לשמע אל־הרנה ואל־התפלה אשר עבדך מתפלל לפניך׃
6.20 להיות עיניך פתחות אל־הבית הזה יומם ולילה אל־המקום אשר אמרת לשום שמך שם לשמוע אל־התפלה אשר יתפלל עבדך אל־המקום הזה׃
6.21 ושמעת אל־תחנוני עבדך ועמך ישראל אשר יתפללו אל־המקום הזה ואתה תשמע ממקום שבתך מן־השמים ושמעת וסלחת׃
6.22 אם־יחטא איש לרעהו ונשא־בו אלה להאלתו ובא אלה לפני מזבחך בבית הזה׃
6.23 ואתה ׀ תשמע מן־השמים ועשית ושפטת את־עבדיך להשיב לרשע לתת דרכו בראשו ולהצדיק צדיק לתת לו כצדקתו׃ ס
6.24 ואם־ינגף עמך ישראל לפני אויב כי יחטאו־לך ושבו והודו את־שמך והתפללו והתחננו לפניך בבית הזה׃
6.25 ואתה תשמע מן־השמים וסלחת לחטאת עמך ישראל והשיבותם אל־האדמה אשר־נתתה להם ולאבתיהם׃ פ
6.26 בהעצר השמים ולא־יהיה מטר כי יחטאו־לך והתפללו אל־המקום הזה והודו את־שמך מחטאתם ישובון כי תענם׃
6.27 ואתה ׀ תשמע השמים וסלחת לחטאת עבדיך ועמך ישראל כי תורם אל־הדרך הטובה אשר ילכו־בה ונתתה מטר על־ארצך אשר־נתתה לעמך לנחלה׃ ס
6.28 רעב כי־יהיה בארץ דבר כי־יהיה שדפון וירקון ארבה וחסיל כי יהיה כי יצר־לו אויביו בארץ שעריו כל־נגע וכל־מחלה׃
6.29 כל־תפלה כל־תחנה אשר יהיה לכל־האדם ולכל עמך ישראל אשר ידעו איש נגעו ומכאבו ופרש כפיו אל־הבית הזה׃
6.30 ואתה תשמע מן־השמים מכון שבתך וסלחת ונתתה לאיש ככל־דרכיו אשר תדע את־לבבו כי אתה לבדך ידעת את־לבב בני האדם׃
6.31 למען ייראוך ללכת בדרכיך כל־הימים אשר־הם חיים על־פני האדמה אשר נתתה לאבתינו׃ ס
6.32 וגם אל־הנכרי אשר לא מעמך ישראל הוא ובא ׀ מארץ רחוקה למען שמך הגדול וידך החזקה וזרועך הנטויה ובאו והתפללו אל־הבית הזה׃
6.33 ואתה תשמע מן־השמים ממכון שבתך ועשית ככל אשר־יקרא אליך הנכרי למען ידעו כל־עמי הארץ את־שמך וליראה אתך כעמך ישראל ולדעת כי־שמך נקרא על־הבית הזה אשר בניתי׃
6.34 כי־יצא עמך למלחמה על־אויביו בדרך אשר תשלחם והתפללו אליך דרך העיר הזאת אשר בחרת בה והבית אשר־בניתי לשמך׃
6.35 ושמעת מן־השמים את־תפלתם ואת־תחנתם ועשית משפטם׃
6.36 כי יחטאו־לך כי אין אדם אשר לא־יחטא ואנפת בם ונתתם לפני אויב ושבום שוביהם אל־ארץ רחוקה או קרובה׃
6.37 והשיבו אל־לבבם בארץ אשר נשבו־שם ושבו ׀ והתחננו אליך בארץ שבים לאמר חטאנו העוינו ורשענו׃
6.38 ושבו אליך בכל־לבם ובכל־נפשם בארץ שבים אשר־שבו אתם והתפללו דרך ארצם אשר נתתה לאבותם והעיר אשר בחרת ולבית אשר־בניתי לשמך׃
6.39 ושמעת מן־השמים ממכון שבתך את־תפלתם ואת־תחנתיהם ועשית משפטם וסלחת לעמך אשר חטאו־לך׃
6.40 עתה אלהי יהיו־נא עיניך פתחות ואזניך קשבות לתפלת המקום הזה׃ ס
6.41 ועתה קומה יהוה אלהים לנוחך אתה וארון עזך כהניך יהוה אלהים ילבשו תשועה וחסידיך ישמחו בטוב׃
6.42 יהוה אלהים אל־תשב פני משיחיך זכרה לחסדי דויד עבדך׃ פ
6.1 Az Amr xlmH jHwH Amr lxkwn bOrpl׃
6.2 wAnj bnjtj bjt-zbl lk wmkwn lxbtk Owlmjm׃
6.3 wjsb Hmlk At-pnjw wjbrk At kl-qHl jxrAl wkl-qHl jxrAl Owmd׃
6.4 wjAmr brwk jHwH AlHj jxrAl Axr dbr bpjw At dwjd Abj wbjdjw mlA lAmr׃
6.5 mn-Hjwm Axr HwcAtj At-Omj mArc mcrjm lA-bhrtj bOjr mkl xbTj jxrAl lbnwt bjt lHjwt xmj xm wlA-bhrtj bAjx lHjwt ngjd Ol-Omj jxrAl׃
6.6 wAbhr bjrwxlm lHjwt xmj xm wAbhr bdwjd lHjwt Ol-Omj jxrAl׃
6.7 wjHj Om-lbb dwjd Abj lbnwt bjt lxm jHwH AlHj jxrAl׃
6.8 wjAmr jHwH Al-dwjd Abj jOn Axr HjH Om-lbbk lbnwt bjt lxmj HTjbwt kj HjH Om-lbbk׃
6.9 rq AtH lA tbnH Hbjt kj bnk HjwcA mhlcjk HwA-jbnH Hbjt lxmj׃
6.10 wjqm jHwH At-dbrw Axr dbr wAqwm tht dwjd Abj wAxb Ol-ksA jxrAl kAxr dbr jHwH wAbnH Hbjt lxm jHwH AlHj jxrAl׃
6.11 wAxjm xm At-HArwn Axr-xm brjt jHwH Axr krt Om-bnj jxrAl׃
6.12 wjOmd lpnj mzbh jHwH ngd kl-qHl jxrAl wjprx kpjw׃
6.13 kj-OxH xlmH kjwr nhxt wjtnHw btwk HOzrH hmx Amwt Arkw whmx Amwt rhbw wAmwt xlwx qwmtw wjOmd Oljw wjbrk Ol-brkjw ngd kl-qHl jxrAl wjprx kpjw HxmjmH׃
6.14 wjAmr jHwH AlHj jxrAl Ajn-kmwk AlHjm bxmjm wbArc xmr Hbrjt wHhsd lObdjk HHlkjm lpnjk bkl-lbm׃
6.15 Axr xmrt lObdk dwjd Abj At Axr-dbrt lw wtdbr bpjk wbjdk mlAt kjwm HzH׃
6.16 wOtH jHwH AlHj jxrAl mr lObdk dwjd Abj At Axr dbrt lw lAmr lA-jkrt lk Ajx mlpnj jwxb Ol-ksA jxrAl rq Am-jxmrw bnjk At-drkm llkt btwrtj kAxr Hlkt lpnj׃
6.17 wOtH jHwH AlHj jxrAl jAmn dbrk Axr dbrt lObdk ldwjd׃
6.18 kj HAmnm jxb AlHjm At-HAdm Ol-HArc HnH xmjm wxmj Hxmjm lA jklklwk Ap kj-Hbjt HzH Axr bnjtj׃
6.19 wpnjt Al-tplt Obdk wAl-thntw jHwH AlHj lxmO Al-HrnH wAl-HtplH Axr Obdk mtpll lpnjk׃
6.20 lHjwt Ojnjk pthwt Al-Hbjt HzH jwmm wljlH Al-Hmqwm Axr Amrt lxwm xmk xm lxmwO Al-HtplH Axr jtpll Obdk Al-Hmqwm HzH׃
6.21 wxmOt Al-thnwnj Obdk wOmk jxrAl Axr jtpllw Al-Hmqwm HzH wAtH txmO mmqwm xbtk mn-Hxmjm wxmOt wslht׃
6.22 Am-jhTA Ajx lrOHw wnxA-bw AlH lHAltw wbA AlH lpnj mzbhk bbjt HzH׃
6.23 wAtH txmO mn-Hxmjm wOxjt wxpTt At-Obdjk lHxjb lrxO ltt drkw brAxw wlHcdjq cdjq ltt lw kcdqtw׃ s
6.24 wAm-jngp Omk jxrAl lpnj Awjb kj jhTAw-lk wxbw wHwdw At-xmk wHtpllw wHthnnw lpnjk bbjt HzH׃
6.25 wAtH txmO mn-Hxmjm wslht lhTAt Omk jxrAl wHxjbwtm Al-HAdmH Axr-nttH lHm wlAbtjHm׃ p
6.26 bHOcr Hxmjm wlA-jHjH mTr kj jhTAw-lk wHtpllw Al-Hmqwm HzH wHwdw At-xmk mhTAtm jxwbwn kj tOnm׃
6.27 wAtH txmO Hxmjm wslht lhTAt Obdjk wOmk jxrAl kj twrm Al-Hdrk HTwbH Axr jlkw-bH wnttH mTr Ol-Arck Axr-nttH lOmk lnhlH׃ s
6.28 rOb kj-jHjH bArc dbr kj-jHjH xdpwn wjrqwn ArbH whsjl kj jHjH kj jcr-lw Awjbjw bArc xOrjw kl-ngO wkl-mhlH׃
6.29 kl-tplH kl-thnH Axr jHjH lkl-HAdm wlkl Omk jxrAl Axr jdOw Ajx ngOw wmkAbw wprx kpjw Al-Hbjt HzH׃
6.30 wAtH txmO mn-Hxmjm mkwn xbtk wslht wnttH lAjx kkl-drkjw Axr tdO At-lbbw kj AtH lbdk jdOt At-lbb bnj HAdm׃
6.31 lmOn jjrAwk llkt bdrkjk kl-Hjmjm Axr-Hm hjjm Ol-pnj HAdmH Axr nttH lAbtjnw׃ s
6.32 wgm Al-Hnkrj Axr lA mOmk jxrAl HwA wbA mArc rhwqH lmOn xmk Hgdwl wjdk HhzqH wzrwOk HnTwjH wbAw wHtpllw Al-Hbjt HzH׃
6.33 wAtH txmO mn-Hxmjm mmkwn xbtk wOxjt kkl Axr-jqrA Aljk Hnkrj lmOn jdOw kl-Omj HArc At-xmk wljrAH Atk kOmk jxrAl wldOt kj-xmk nqrA Ol-Hbjt HzH Axr bnjtj׃
6.34 kj-jcA Omk lmlhmH Ol-Awjbjw bdrk Axr txlhm wHtpllw Aljk drk HOjr HzAt Axr bhrt bH wHbjt Axr-bnjtj lxmk׃
6.35 wxmOt mn-Hxmjm At-tpltm wAt-thntm wOxjt mxpTm׃
6.36 kj jhTAw-lk kj Ajn Adm Axr lA-jhTA wAnpt bm wnttm lpnj Awjb wxbwm xwbjHm Al-Arc rhwqH Aw qrwbH׃
6.37 wHxjbw Al-lbbm bArc Axr nxbw-xm wxbw wHthnnw Aljk bArc xbjm lAmr hTAnw HOwjnw wrxOnw׃
6.38 wxbw Aljk bkl-lbm wbkl-npxm bArc xbjm Axr-xbw Atm wHtpllw drk Arcm Axr nttH lAbwtm wHOjr Axr bhrt wlbjt Axr-bnjtj lxmk׃
6.39 wxmOt mn-Hxmjm mmkwn xbtk At-tpltm wAt-thntjHm wOxjt mxpTm wslht lOmk Axr hTAw-lk׃
6.40 OtH AlHj jHjw-nA Ojnjk pthwt wAznjk qxbwt ltplt Hmqwm HzH׃ s
6.41 wOtH qwmH jHwH AlHjm lnwhk AtH wArwn Ozk kHnjk jHwH AlHjm jlbxw txwOH whsjdjk jxmhw bTwb׃
6.42 jHwH AlHjm Al-txb pnj mxjhjk zkrH lhsdj dwjd Obdk׃ p
6.1 Tunc Salomon ait: “ Dominus pollicitus est, ut habitaret in ca ligine;
6.2 ego autem aedificavi domum in habitaculum tuum, ut habitares ibi in perpetuum ”.
6.3 Et convertit rex faciem suam et benedixit universae multitudini Israel — nam omnis turba stabat intenta — et ait:
6.4 “ Benedictus Dominus, Deus Israel, qui, quod locutus est ore suo David patri meo, opere complevit dicens:
6.5 “A die qua eduxi populum meum de terra Aegypti non elegi civitatem de cunctis tribubus Israel, ut aedificaretur in ea domus nomini meo, neque elegi quemquam alium virum, ut esset dux in populo meo Israel,
6.6 sed elegi Ierusalem, ut sit nomen meum in ea, et elegi David, ut constituerem eum super populum meum Israel”.
6.7 Cumque fuisset voluntatis David patris mei, ut aedificaret domum nomini Domini, Dei Israel,
6.8 dixit Dominus ad eum: “Quia haec fuit voluntas tua, ut aedificares domum nomini meo, bene quidem fecisti huiuscemodi habere voluntatem,
6.9 sed non tu aedificabis domum, verum filius tuus, qui egredietur de lumbis tuis, ipse aedificabit domum nomini meo”.
6.10 Complevit ergo Dominus sermonem suum, quem locutus fuerat, et ego surrexi pro David patre meo et sedi super thronum Israel, sicut locutus est Dominus, et aedificavi domum nomini Domini, Dei Israel;
6.11 et posui in ea arcam, in qua est pactum Domini, quod pepigit cum filiis Israel ”.
6.12 Stetit ergo coram altari Domini ex adverso universae multitudinis Israel et extendit manus suas.
6.13 Siquidem fecerat Salomon basim aeneam et posuerat eam in medio atrii habentem quinque cubitos longitudinis et quinque cubitos latitudinis et tres cubitos altitudinis, stetitque super eam; et deinceps, flexis genibus contra universam multitudinem Israel et palmis in caelum levatis,
6.14 ait: “ Domine, Deus Israel, non est similis tui Deus in caelo et in terra, qui custodis pactum et misericordiam cum servis tuis, qui ambulant coram te in toto corde suo,
6.15 qui praestitisti servo tuo David patri meo quaecumque locutus fueras ei, et, quae ore promiseras, opere complesti, sicut et praesens tempus probat.
6.16 Nunc ergo, Domine, Deus Israel, imple servo tuo patri meo David, quaecumque locutus es dicens: “Non deficiet ex te vir coram me, qui sedeat super thronum Israel, ita tamen si custodierint filii tui vias suas et ambulaverint in lege mea, sicut et tu ambulasti coram me”.
6.17 Et nunc, Domine, Deus Israel, firmetur sermo tuus, quem locutus es servo tuo David!
6.18 Ergone credibile est, ut habitet Deus cum hominibus super terram? Si caelum et caeli caelorum non te capiunt, quanto magis domus ista, quam aedificavi!
6.19 Sed respice orationem servi tui et obsecrationem eius, Domine Deus meus, et audi clamorem et preces, quas fundit famulus tuus coram te,
6.20 ut aperias oculos tuos super domum istam diebus ac noctibus, super locum in quo pollicitus es, ut ponas nomen tuum et exaudires orationem, quam servus tuus orat in eo.
6.21 Et exaudi preces famuli tui et populi tui Israel, qui oraverint ad locum istum; exaudi de habitaculo tuo, de caelis, exaudi et propitiare!
6.22 Si peccaverit quispiam in proximum suum, et ille exegerit ab eo iuramentum, ut se maledicto constringat coram altari in domo ista,
6.23 tu audies de caelo et facies iudicium servorum tuorum, ita ut reddas iniquo viam suam in caput proprium et ulciscaris iustum retribuens ei secundum iustitiam suam.
6.24 Si superatus fuerit populus tuus Israel ab inimicis, quia peccaturi sunt tibi, et conversi egerint paenitentiam et confitentes nomini tuo oraverint et fuerint deprecati in domo ista,
6.25 tu exaudies de caelo, et propitiare peccato populi tui Israel et reduc eos in terram, quam dedisti eis et patribus eorum.
6.26 Si clauso caelo pluvia non fluxerit propter peccata populi, et deprecati te fuerint in loco isto et confessi nomini tuo et conversi a peccatis suis, cum eos afflixeris,
6.27 exaudi de caelo, Domine, et dimitte peccata servorum tuorum et populi tui Israel, doce eos viam bonam, per quam ingrediantur, et da pluviam terrae, quam dedisti populo tuo ad possidendum.
6.28 Fames si orta fuerit in terra et pestilentia, uredo et aurugo et locusta et bruchus et hostes, vastatis regionibus, portas eius obsederint, omnisque plaga et infirmitas presserit,
6.29 si quis de populo tuo Israel fuerit deprecatus cognoscens plagam et infirmitatem suam et expanderit manus suas ad domum hanc,
6.30 tu exaudi de caelo, de loco habitationis tuae, et propitiare et redde unicuique secundum vias suas, quia nosti cor eius; tu enim solus nosti corda filiorum hominum,
6.31 ut timeant te et ambulent in viis tuis cunctis diebus, quibus vivunt super faciem terrae, quam dedisti patribus nostris.
6.32 Externum quoque, qui non est de populo tuo Israel, si venerit de terra longinqua propter nomen tuum magnum et propter manum tuam robustam et brachium tuum extentum, et oraverit in loco isto,
6.33 tu exaudies de caelo firmissimo habitaculo tuo et facies cuncta, pro quibus invocaverit te ille peregrinus, ut sciant omnes populi terrae nomen tuum et timeant te sicut populus tuus Israel et cognoscant quia nomen tuum invocatum est super domum hanc, quam aedificavi.
6.34 Si egressus fuerit populus tuus ad bellum contra adversarios suos per viam, in qua miseris eos, et oraverint te contra viam, in qua civitas haec est, quam elegisti, et domus, quam aedificavi nomini tuo,
6.35 tu exaudies de caelo preces eorum et obsecrationem, et facies iudicium eorum.
6.36 Si autem peccaverint tibi — neque enim est homo, qui non peccet — et iratus fueris eis et tradideris hostibus, et captivos duxerint eos in terram longinquam vel propinquam,
6.37 et conversi in corde suo in terra, ad quam captivi ducti fuerant, egerint paenitentiam et deprecati te fuerint in terra captivitatis suae dicentes: “Peccavimus, inique fecimus, iniuste egimus”;
6.38 et reversi fuerint ad te in toto corde suo et in tota anima sua in terra captivitatis suae, ad quam ducti sunt, et oraverint te contra viam terrae suae, quam dedisti patribus eorum, et urbis, quam elegisti, et domus, quam aedificavi nomini tuo,
6.39 ut exaudias de caelo, de loco habitationis tuae, preces eorum et supplicationes eorum et facias iudicium et dimittas populo tuo, qui peccavit tibi;
6.40 tu es enim Deus meus. Aperiantur, quaeso, oculi tui, et aures tuae intentae sint ad orationem, quae fit in loco isto.
6.41 Nunc igitur consurge, Domine Deus, in requiem tuam, tu et arca fortitudinis tuae; sacerdotes tui, Domine Deus, induantur salutem, et sancti tui laetentur in bonis.
6.42 Domine Deus, ne averteris faciem christi tui; memento misericordiarum David servi tui ”.
7.1 Als nun Salomo sein Gebet vollendet hatte, fiel das Feuer vom Himmel und verzehrte das Brandopfer und die Schlachtopfer. Und die Herrlichkeit des HERRN erfüllte das Haus;
7.2 also daß die Priester nicht in das Haus des HERRN hineingehen konnten, weil die Herrlichkeit des HERRN das Haus des HERRN erfüllte.
7.3 Als aber alle Kinder Israel das Feuer herabfallen sahen und die Herrlichkeit des HERRN über dem Hause, fielen sie auf ihre Knie, mit dem Angesicht zur Erde, auf das Pflaster, und beteten an und dankten dem HERRN, daß er freundlich ist und seine Güte ewiglich währt.
7.4 Und der König und alles Volk opferten Schlachtopfer vor dem HERRN.
7.5 Der König Salomo opferte als Schlachtopfer 22000 Rinder und 120000 Schafe. Also weihten der König und das ganze Volk das Haus Gottes ein.
7.6 Die Priester aber standen auf ihren Posten und die Leviten mit den Musikinstrumenten des HERRN, welche der König David hatte machen lassen, um dem HERRN zu danken, daß seine Güte ewig währt, wenn David durch sie den Lobpreis darbrachte. Und die Priester bliesen die Trompeten, ihnen gegenüber, und ganz Israel stand dabei.
7.7 Und Salomo heiligte den innern Vorhof, der vor dem Hause des HERRN war; denn er brachte daselbst Brandopfer dar und die Fettstücke der Dankopfer; denn der eherne Altar, welchen Salomo hatte machen lassen, konnte die Brandopfer und Speisopfer und die Fettstücke nicht fassen.
7.8 Und zu jener Zeit hielt Salomo ein Fest, sieben Tage lang, und ganz Israel mit ihm, eine sehr große Gemeinde, von Chamat an bis an den Bach Ägyptens;
7.9 und sie hielten am achten Tage eine Festversammlung. Denn die Einweihung des Altars hatten sie sieben Tage lang gefeiert und das Fest auch sieben Tage lang.
7.10 Aber am dreiundzwanzigsten Tage des siebenten Monats ließ er das Volk in ihre Hütten ziehen, fröhlich und guten Muts, wegen all des Guten, das der HERR an David, Salomo und seinem Volk Israel getan.
7.11 Als nun Salomo das Haus des HERRN und das Haus des Königs vollendet hatte und alles glücklich ausgeführt war, was in Salomos Herz gekommen war, es im Hause des HERRN und in seinem Hause zu machen,
7.12 da erschien der HERR dem Salomo in der Nacht und sprach zu ihm: Ich habe dein Gebet erhört und mir diesen Ort zur Opferstätte erwählt.
7.13 Siehe, wenn ich den Himmel zuschließe, daß es nicht regnet, oder den Heuschrecken gebiete, das Land abzufressen, oder wenn ich eine Pestilenz unter mein Volk sende,
7.14 und sich mein Volk, das nach meinem Namen genannt ist, demütigt, und sie beten und suchen mein Angesicht und wenden sich ab von ihren bösen Wegen, so will ich im Himmel hören und ihre Sünden vergeben und ihr Land heilen.
7.15 So sollen nun meine Augen offen stehen und meine Ohren aufmerken auf das Gebet an diesem Ort.
7.16 Ich habe nun dieses Haus erwählt und geheiligt, daß mein Name daselbst sein soll ewiglich; und meine Augen und mein Herz sollen da sein täglich.
7.17 Du aber, wenn du vor mir wandeln wirst, wie dein Vater David gewandelt ist, und du alles tust, was ich dich heiße, und meine Satzungen und Rechte bewahrst,
7.18 so will ich den Thron deines Königreichs befestigen, gemäß dem Bund, den ich mit deinem Vater David gemacht habe, indem ich sagte: Es soll dir nicht mangeln an einem Mann, der über Israel herrsche.
7.19 Werdet ihr euch aber abwenden und meine Satzungen und Gebote, die ich euch vorgelegt habe, verlassen und hingehen und anderen Göttern dienen und sie anbeten,
7.20 so werde ich sie aus meinem Lande ausrotten, das ich ihnen gegeben habe; und dieses Haus, welches ich meinem Namen geheiligt habe, werde ich von meinem Angesicht verwerfen und es zum Sprichwort setzen und zum Spott unter allen Völkern,
7.21 daß jedermann, der an diesem Hause, welches das höchste gewesen ist, vorübergeht, sich entsetzen und sagen wird: Warum ist der HERR mit diesem Lande und diesem Hause also verfahren?
7.22 So wird man sagen: Weil sie den HERRN, den Gott ihrer Väter, der sie aus Ägyptenland geführt hat, verlassen und sich an andere Götter gehängt und sie angebetet und ihnen gedient haben, darum hat er all dieses Unglück über sie gebracht!
7.1 καὶ ὡς συνετέλεσεν σαλωμων προσευχόμενος καὶ τὸ πῦρ κατέβη ἐκ τοῦ οὐρανοῦ καὶ κατέφαγεν τὰ ὁλοκαυτώματα καὶ τὰς θυσίας καὶ δόξα κυρίου ἔπλησεν τὸν οἶκον
7.2 καὶ οὐκ ἠδύναντο οἱ ἱερεῖς εἰσελθεῖν εἰς τὸν οἶκον κυρίου ἐν τῷ καιρῷ ἐκείνῳ ὅτι ἔπλησεν δόξα κυρίου τὸν οἶκον
7.3 καὶ πάντες οἱ υἱοὶ ισραηλ ἑώρων καταβαῖνον τὸ πῦρ καὶ ἡ δόξα κυρίου ἐπὶ τὸν οἶκον καὶ ἔπεσον ἐπὶ πρόσωπον ἐπὶ τὴν γῆν ἐπὶ τὸ λιθόστρωτον καὶ προσεκύνησαν καὶ ᾔνουν τῷ κυρίῳ ὅτι ἀγαθόν ὅτι εἰς τὸν αἰῶνα τὸ ἔλεος αὐτοῦ
7.4 καὶ ὁ βασιλεὺς καὶ πᾶς ὁ λαὸς θύοντες θύματα ἔναντι κυρίου
7.5 καὶ ἐθυσίασεν σαλωμων τὴν θυσίαν μόσχων εἴκοσι καὶ δύο χιλιάδας καὶ βοσκημάτων ἑκατὸν καὶ εἴκοσι χιλιάδας καὶ ἐνεκαίνισεν τὸν οἶκον τοῦ θεοῦ ὁ βασιλεὺς καὶ πᾶς ὁ λαός
7.6 καὶ οἱ ἱερεῖς ἐπὶ τὰς φυλακὰς αὐτῶν ἑστηκότες καὶ οἱ λευῖται ἐν ὀργάνοις ᾠδῶν κυρίου τοῦ δαυιδ τοῦ βασιλέως τοῦ ἐξομολογεῖσθαι ἔναντι κυρίου ὅτι εἰς τὸν αἰῶνα τὸ ἔλεος αὐτοῦ ἐν ὕμνοις δαυιδ διὰ χειρὸς αὐτῶν καὶ οἱ ἱερεῖς σαλπίζοντες ταῖς σάλπιγξιν ἐναντίον αὐτῶν καὶ πᾶς ισραηλ ἑστηκώς
7.7 καὶ ἡγίασεν σαλωμων τὸ μέσον τῆς αὐλῆς τῆς ἐν οἴκῳ κυρίου ὅτι ἐποίησεν ἐκεῖ τὰ ὁλοκαυτώματα καὶ τὰ στέατα τῶν σωτηρίων ὅτι τὸ θυσιαστήριον τὸ χαλκοῦν ὃ ἐποίησεν σαλωμων οὐκ ἐξεποίει δέξασθαι τὰ ὁλοκαυτώματα καὶ τὰ μαναα καὶ τὰ στέατα
7.8 καὶ ἐποίησεν σαλωμων τὴν ἑορτὴν ἐν τῷ καιρῷ ἐκείνῳ ἑπτὰ ἡμέραις καὶ πᾶς ισραηλ μετ' αὐτοῦ ἐκκλησία μεγάλη σφόδρα ἀπὸ εἰσόδου αιμαθ καὶ ἕως χειμάρρου αἰγύπτου
7.9 καὶ ἐποίησεν ἐν τῇ ἡμέρᾳ τῇ ὀγδόῃ ἐξόδιον ὅτι ἐγκαινισμὸν τοῦ θυσιαστηρίου ἐποίησεν ἑπτὰ ἡμέρας ἑορτήν
7.10 καὶ ἐν τῇ τρίτῃ καὶ εἰκοστῇ τοῦ μηνὸς τοῦ ἑβδόμου ἀπέστειλεν τὸν λαὸν εἰς τὰ σκηνώματα αὐτῶν εὐφραινομένους καὶ ἀγαθῇ καρδίᾳ ἐπὶ τοῖς ἀγαθοῖς οἷς ἐποίησεν κύριος τῷ δαυιδ καὶ τῷ σαλωμων καὶ τῷ ισραηλ λαῷ αὐτοῦ
7.11 καὶ συνετέλεσεν σαλωμων τὸν οἶκον κυρίου καὶ τὸν οἶκον τοῦ βασιλέως καὶ πάντα ὅσα ἠθέλησεν ἐν τῇ ψυχῇ σαλωμων τοῦ ποιῆσαι ἐν οἴκῳ κυρίου καὶ ἐν οἴκῳ αὐτοῦ εὐοδώθη
7.12 καὶ ὤφθη ὁ θεὸς τῷ σαλωμων τὴν νύκτα καὶ εἶπεν αὐτῷ ἤκουσα τῆς προσευχῆς σου καὶ ἐξελεξάμην ἐν τῷ τόπῳ τούτῳ ἐμαυτῷ εἰς οἶκον θυσίας
7.13 ἐὰν συσχῶ τὸν οὐρανὸν καὶ μὴ γένηται ὑετός καὶ ἐὰν ἐντείλωμαι τῇ ἀκρίδι καταφαγεῖν τὸ ξύλον καὶ ἐὰν ἀποστείλω θάνατον ἐν τῷ λαῷ μου
7.14 καὶ ἐὰν ἐντραπῇ ὁ λαός μου ἐφ' οὓς τὸ ὄνομά μου ἐπικέκληται ἐπ' αὐτούς καὶ προσεύξωνται καὶ ζητήσωσιν τὸ πρόσωπόν μου καὶ ἀποστρέψωσιν ἀπὸ τῶν ὁδῶν αὐτῶν τῶν πονηρῶν καὶ ἐγὼ εἰσακούσομαι ἐκ τοῦ οὐρανοῦ καὶ ἵλεως ἔσομαι ταῖς ἁμαρτίαις αὐτῶν καὶ ἰάσομαι τὴν γῆν αὐτῶν
7.15 νῦν οἱ ὀφθαλμοί μου ἔσονται ἀνεῳγμένοι καὶ τὰ ὦτά μου ἐπήκοα τῇ προσευχῇ τοῦ τόπου τούτου
7.16 καὶ νῦν ἐξελεξάμην καὶ ἡγίακα τὸν οἶκον τοῦτον τοῦ εἶναι ὄνομά μου ἐκεῖ ἕως αἰῶνος καὶ ἔσονται οἱ ὀφθαλμοί μου καὶ ἡ καρδία μου ἐκεῖ πάσας τὰς ἡμέρας
7.17 καὶ σὺ ἐὰν πορευθῇς ἐναντίον μου ὡς δαυιδ ὁ πατήρ σου καὶ ποιήσῃς κατὰ πάντα ἃ ἐνετειλάμην σοι καὶ τὰ προστάγματά μου καὶ τὰ κρίματά μου φυλάξῃ
7.18 καὶ ἀναστήσω τὸν θρόνον τῆς βασιλείας σου ὡς διεθέμην δαυιδ τῷ πατρί σου λέγων οὐκ ἐξαρθήσεταί σοι ἀνὴρ ἡγούμενος ἐν ισραηλ
7.19 καὶ ἐὰν ἀποστρέψητε ὑμεῖς καὶ ἐγκαταλίπητε τὰ προστάγματά μου καὶ τὰς ἐντολάς μου ἃς ἔδωκα ἐναντίον ὑμῶν καὶ πορευθῆτε καὶ λατρεύσητε θεοῖς ἑτέροις καὶ προσκυνήσητε αὐτοῖς
7.20 καὶ ἐξαρῶ ὑμᾶς ἀπὸ τῆς γῆς ἧς ἔδωκα αὐτοῖς καὶ τὸν οἶκον τοῦτον ὃν ἡγίασα τῷ ὀνόματί μου ἀποστρέψω ἐκ προσώπου μου καὶ δώσω αὐτὸν εἰς παραβολὴν καὶ εἰς διήγημα ἐν πᾶσιν τοῖς ἔθνεσιν
7.21 καὶ ὁ οἶκος οὗτος ὁ ὑψηλός πᾶς ὁ διαπορευόμενος αὐτὸν ἐκστήσεται καὶ ἐρεῖ χάριν τίνος ἐποίησεν κύριος τῇ γῇ ταύτῃ καὶ τῷ οἴκῳ τούτῳ
7.22 καὶ ἐροῦσιν διότι ἐγκατέλιπον κύριον τὸν θεὸν τῶν πατέρων αὐτῶν τὸν ἐξαγαγόντα αὐτοὺς ἐκ γῆς αἰγύπτου καὶ ἀντελάβοντο θεῶν ἑτέρων καὶ προσεκύνησαν αὐτοῖς καὶ ἐδούλευσαν αὐτοῖς διὰ τοῦτο ἐπήγαγεν ἐπ' αὐτοὺς πᾶσαν τὴν κακίαν ταύτην
7.1 kai ohs synetelesen salohmohn proseychomenos kai to pyr katebeh ek toy oyranoy kai katephagen ta olokaytohmata kai tas thysias kai doxa kyrioy eplehsen ton oikon
7.2 kai oyk ehdynanto oi iereis eiselthein eis ton oikon kyrioy en toh kairoh ekeinoh oti eplehsen doxa kyrioy ton oikon
7.3 kai pantes oi yioi israehl eohrohn katabainon to pyr kai eh doxa kyrioy epi ton oikon kai epeson epi prosohpon epi tehn gehn epi to lithostrohton kai prosekynehsan kai ehnoyn toh kyrioh oti agathon oti eis ton aiohna to eleos aytoy
7.4 kai o basileys kai pas o laos thyontes thymata enanti kyrioy
7.5 kai ethysiasen salohmohn tehn thysian moschohn eikosi kai dyo chiliadas kai boskehmatohn ekaton kai eikosi chiliadas kai enekainisen ton oikon toy theoy o basileys kai pas o laos
7.6 kai oi iereis epi tas phylakas aytohn estehkotes kai oi leyitai en organois ohdohn kyrioy toy dayid toy basileohs toy exomologeisthai enanti kyrioy oti eis ton aiohna to eleos aytoy en ymnois dayid dia cheiros aytohn kai oi iereis salpizontes tais salpigxin enantion aytohn kai pas israehl estehkohs
7.7 kai ehgiasen salohmohn to meson tehs aylehs tehs en oikoh kyrioy oti epoiehsen ekei ta olokaytohmata kai ta steata tohn sohtehriohn oti to thysiastehrion to chalkoyn o epoiehsen salohmohn oyk exepoiei dexasthai ta olokaytohmata kai ta manaa kai ta steata
7.8 kai epoiehsen salohmohn tehn eortehn en toh kairoh ekeinoh epta ehmerais kai pas israehl met' aytoy ekklehsia megaleh sphodra apo eisodoy aimath kai eohs cheimarroy aigyptoy
7.9 kai epoiehsen en teh ehmera teh ogdoeh exodion oti egkainismon toy thysiastehrioy epoiehsen epta ehmeras eortehn
7.10 kai en teh triteh kai eikosteh toy mehnos toy ebdomoy apesteilen ton laon eis ta skehnohmata aytohn eyphrainomenoys kai agatheh kardia epi tois agathois ois epoiehsen kyrios toh dayid kai toh salohmohn kai toh israehl laoh aytoy
7.11 kai synetelesen salohmohn ton oikon kyrioy kai ton oikon toy basileohs kai panta osa ehthelehsen en teh psycheh salohmohn toy poiehsai en oikoh kyrioy kai en oikoh aytoy eyodohtheh
7.12 kai ohphtheh o theos toh salohmohn tehn nykta kai eipen aytoh ehkoysa tehs proseychehs soy kai exelexamehn en toh topoh toytoh emaytoh eis oikon thysias
7.13 ean syschoh ton oyranon kai meh genehtai yetos kai ean enteilohmai teh akridi kataphagein to xylon kai ean aposteiloh thanaton en toh laoh moy
7.14 kai ean entrapeh o laos moy eph' oys to onoma moy epikeklehtai ep' aytoys kai proseyxohntai kai zehtehsohsin to prosohpon moy kai apostrepsohsin apo tohn odohn aytohn tohn ponehrohn kai egoh eisakoysomai ek toy oyranoy kai ileohs esomai tais amartiais aytohn kai iasomai tehn gehn aytohn
7.15 nyn oi ophthalmoi moy esontai aneohgmenoi kai ta ohta moy epehkoa teh proseycheh toy topoy toytoy
7.16 kai nyn exelexamehn kai ehgiaka ton oikon toyton toy einai onoma moy ekei eohs aiohnos kai esontai oi ophthalmoi moy kai eh kardia moy ekei pasas tas ehmeras
7.17 kai sy ean poreythehs enantion moy ohs dayid o patehr soy kai poiehsehs kata panta a eneteilamehn soi kai ta prostagmata moy kai ta krimata moy phylaxeh
7.18 kai anastehsoh ton thronon tehs basileias soy ohs diethemehn dayid toh patri soy legohn oyk exarthehsetai soi anehr ehgoymenos en israehl
7.19 kai ean apostrepsehte ymeis kai egkatalipehte ta prostagmata moy kai tas entolas moy as edohka enantion ymohn kai poreythehte kai latreysehte theois eterois kai proskynehsehte aytois
7.20 kai exaroh ymas apo tehs gehs ehs edohka aytois kai ton oikon toyton on ehgiasa toh onomati moy apostrepsoh ek prosohpoy moy kai dohsoh ayton eis parabolehn kai eis diehgehma en pasin tois ethnesin
7.21 kai o oikos oytos o ypsehlos pas o diaporeyomenos ayton ekstehsetai kai erei charin tinos epoiehsen kyrios teh geh tayteh kai toh oikoh toytoh
7.22 kai eroysin dioti egkatelipon kyrion ton theon tohn paterohn aytohn ton exagagonta aytoys ek gehs aigyptoy kai antelabonto theohn eterohn kai prosekynehsan aytois kai edoyleysan aytois dia toyto epehgagen ep' aytoys pasan tehn kakian taytehn
7.1 וּכְכַלֹּות שְׁלֹמֹה לְהִתְפַּלֵּל וְהָאֵשׁ יָרְדָה מֵהַשָּׁמַיִם וַתֹּאכַל הָעֹלָה וְהַזְּבָחִים וּכְבֹוד יְהוָה מָלֵא אֶת־הַבָּיִת׃
7.2 וְלֹא יָכְלוּ הַכֹּהֲנִים לָבֹוא אֶל־בֵּית יְהוָה כִּי־מָלֵא כְבֹוד־יְהוָה אֶת־בֵּית יְהוָה׃
7.3 וְכֹל ׀ בְּנֵי יִשְׂרָאֵל רֹאִים בְּרֶדֶת הָאֵשׁ וּכְבֹוד יְהוָה עַל־הַבָּיִת וַיִּכְרְעוּ אַפַּיִם אַרְצָה עַל־הָרִצְפָה וַיִּשְׁתַּחֲווּ וְהֹודֹות לַיהוָה כִּי טֹוב כִּי לְעֹולָם חַסְדֹּו׃
7.4 וְהַמֶּלֶךְ וְכָל־הָעָם זֹבְחִים זֶבַח לִפְנֵי יְהוָה׃ ס
7.5 וַיִּזְבַּח הַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה אֶת־זֶבַח הַבָּקָר עֶשְׂרִים וּשְׁנַיִם אֶלֶף וְצֹאן מֵאָה וְעֶשְׂרִים אָלֶף וַיַּחְנְכוּ אֶת־בֵּית הָאֱלֹהִים הַמֶּלֶךְ וְכָל־הָעָם׃
7.6 וְהַכֹּהֲנִים עַל־מִשְׁמְרֹותָם עֹמְדִים וְהַלְוִיִּם בִּכְלֵי־שִׁיר יְהוָה אֲשֶׁר עָשָׂה דָּוִיד הַמֶּלֶךְ לְהֹדֹות לַיהוָה כִּי־לְעֹולָם חַסְדֹּו בְּהַלֵּל דָּוִיד בְּיָדָם וְהַכֹּהֲנִים [מַחֲצֹצְרִים כ] (מַחְצְרִים ק) נֶגְדָּם וְכָל־יִשְׂרָאֵל עֹמְדִים׃ ס
7.7 וַיְקַדֵּשׁ שְׁלֹמֹה אֶת־תֹּוךְ הֶחָצֵר אֲשֶׁר לִפְנֵי בֵית־יְהוָה כִּי־עָשָׂה שָׁם הָעֹלֹות וְאֵת חֶלְבֵי הַשְּׁלָמִים כִּי־מִזְבַּח הַנְּחֹשֶׁת אֲשֶׁר עָשָׂה שְׁלֹמֹה לֹא יָכֹול לְהָכִיל אֶת־הָעֹלָה וְאֶת־הַמִּנְחָה וְאֶת־הַחֲלָבִים׃
7.8 וַיַּעַשׂ שְׁלֹמֹה אֶת־הֶחָג בָּעֵת הַהִיא שִׁבְעַת יָמִים וְכָל־יִשְׂרָאֵל עִמֹּו קָהָל גָּדֹול מְאֹד מִלְּבֹוא חֲמָת עַד־נַחַל מִצְרָיִם׃
7.9 וַיַּעֲשׂוּ בַּיֹּום הַשְּׁמִינִי עֲצָרֶת כִּי ׀ חֲנֻכַּת הַמִּזְבֵּחַ עָשׂוּ שִׁבְעַת יָמִים וְהֶחָג שִׁבְעַת יָמִים׃
7.10 וּבְיֹום עֶשְׂרִים וּשְׁלֹשָׁה לַחֹדֶשׁ הַשְּׁבִיעִי שִׁלַּח אֶת־הָעָם לְאָהֳלֵיהֶם שְׂמֵחִים וְטֹובֵי לֵב עַל־הַטֹּובָה אֲשֶׁר עָשָׂה יְהוָה לְדָוִיד וְלִשְׁלֹמֹה וּלְיִשְׂרָאֵל עַמֹּו׃
7.11 וַיְכַל שְׁלֹמֹה אֶת־בֵּית יְהוָה וְאֶת־בֵּית הַמֶּלֶךְ וְאֵת כָּל־הַבָּא עַל־לֵב שְׁלֹמֹה לַעֲשֹׂות בְּבֵית־יְהוָה וּבְבֵיתֹו הִצְלִיחַ׃ פ
7.12 וַיֵּרָא יְהוָה אֶל־שְׁלֹמֹה בַּלָּיְלָה וַיֹּאמֶר לֹו שָׁמַעְתִּי אֶת־תְּפִלָּתֶךָ וּבָחַרְתִּי בַּמָּקֹום הַזֶּה לִי לְבֵית זָבַח׃
7.13 הֵן אֶעֱצֹר הַשָּׁמַיִם וְלֹא־יִהְיֶה מָטָר וְהֵן־אֲצַוֶּה עַל־חָגָב לֶאֱכֹול הָאָרֶץ וְאִם־אֲשַׁלַּח דֶּבֶר בְּעַמִּי׃
7.14 וְיִכָּנְעוּ עַמִּי אֲשֶׁר נִקְרָא־שְׁמִי עֲלֵיהֶם וְיִתְפַּלְלוּ וִיבַקְשׁוּ פָנַי וְיָשֻׁבוּ מִדַּרְכֵיהֶם הָרָעִים וַאֲנִי אֶשְׁמַע מִן־הַשָּׁמַיִם וְאֶסְלַח לְחַטָּאתָם וְאֶרְפָּא אֶת־אַרְצָם׃
7.15 עַתָּה עֵינַי יִהְיוּ פְתֻחֹות וְאָזְנַי קַשֻּׁבֹות לִתְפִלַּת הַמָּקֹום הַזֶּה׃
7.16 וְעַתָּה בָּחַרְתִּי וְהִקְדַּשְׁתִּי אֶת־הַבַּיִת הַזֶּה לִהְיֹות־שְׁמִי שָׁם עַד־עֹולָם וְהָיוּ עֵינַי וְלִבִּי שָׁם כָּל־הַיָּמִים׃
7.17 וְאַתָּה אִם־תֵּלֵךְ לְפָנַי כַּאֲשֶׁר הָלַךְ דָּוִיד אָבִיךָ וְלַעֲשֹׂות כְּכֹל אֲשֶׁר צִוִּיתִיךָ וְחֻקַּי וּמִשְׁפָּטַי תִּשְׁמֹור׃
7.18 וַהֲקִימֹותִי אֵת כִּסֵּא מַלְכוּתֶךָ כַּאֲשֶׁר כָּרַתִּי לְדָוִיד אָבִיךָ לֵאמֹר לֹא־יִכָּרֵת לְךָ אִישׁ מֹושֵׁל בְּיִשְׂרָאֵל׃
7.19 וְאִם־תְּשׁוּבוּן אַתֶּם וַעֲזַבְתֶּם חֻקֹּותַי וּמִצְוֹתַי אֲשֶׁר נָתַתִּי לִפְנֵיכֶם וַהֲלַכְתֶּם וַעֲבַדְתֶּם אֱלֹהִים אֲחֵרִים וְהִשְׁתַּחֲוִיתֶם לָהֶם׃
7.20 וּנְתַשְׁתִּים מֵעַל אַדְמָתִי אֲשֶׁר נָתַתִּי לָהֶם וְאֶת־הַבַּיִת הַזֶּה אֲשֶׁר הִקְדַּשְׁתִּי לִשְׁמִי אַשְׁלִיךְ מֵעַל פָּנָי וְאֶתְּנֶנּוּ לְמָשָׁל וְלִשְׁנִינָה בְּכָל־הָעַמִּים׃
7.21 וְהַבַּיִת הַזֶּה אֲשֶׁר הָיָה עֶלְיֹון לְכָל־עֹבֵר עָלָיו יִשֹּׁם וְאָמַר בַּמֶּה עָשָׂה יְהוָה כָּכָה לָאָרֶץ הַזֹּאת וְלַבַּיִת הַזֶּה׃
7.22 וְאָמְרוּ עַל אֲשֶׁר עָזְבוּ אֶת־יְהוָה ׀ אֱלֹהֵי אֲבֹתֵיהֶם אֲשֶׁר הֹוצִיאָם מֵאֶרֶץ מִצְרַיִם וַיַּחֲזִיקוּ בֵּאלֹהִים אֲחֵרִים וַיִּשְׁתַּחֲווּ לָהֶם וַיַּעַבְדוּם עַל־כֵּן הֵבִיא עֲלֵיהֶם אֵת כָּל־הָרָעָה הַזֹּאת׃ פ
7.1 wkkalowt xxlomoH lHitpalel wHaaAexx jaardaaH meHaxxaamajim watoAkal HaaOolaaH wHazbaahijm wkbowd jHwaaH maaleA Aaet-Habaajit׃
7.2 wloA jaaklw HakoHanijm laabowA Aael-bejt jHwaaH kij-maaleA kbowd-jHwaaH Aaet-bejt jHwaaH׃
7.3 wkol bnej jixraaAel roAijm braedaet HaaAexx wkbowd jHwaaH Oal-Habaajit wajikrOw Aapajim AarcaaH Oal-HaaricpaaH wajixxtahaww wHowdowt lajHwaaH kij Towb kij lOowlaam hasdow׃
7.4 wHamaelaek wkaal-HaaOaam zobhijm zaebah lipnej jHwaaH׃ s
7.5 wajizbah Hamaelaek xxlomoH Aaet-zaebah Habaaqaar Oaexrijm wxxnajim Aaelaep wcoAn meAaaH wOaexrijm Aaalaep wajahnkw Aaet-bejt HaaAaeloHijm Hamaelaek wkaal-HaaOaam׃
7.6 wHakoHanijm Oal-mixxmrowtaam Oomdijm wHalwijim biklej-xxijr jHwaaH Aaxxaer OaaxaaH daawijd Hamaelaek lHodowt lajHwaaH kij-lOowlaam hasdow bHalel daawijd bjaadaam wHakoHanijm [mahacocrijm k] (mahcrijm q) naegdaam wkaal-jixraaAel Oomdijm׃ s
7.7 wajqadexx xxlomoH Aaet-towk Haehaacer Aaxxaer lipnej bejt-jHwaaH kij-OaaxaaH xxaam HaaOolowt wAet haelbej Haxxlaamijm kij-mizbah Hanhoxxaet Aaxxaer OaaxaaH xxlomoH loA jaakowl lHaakijl Aaet-HaaOolaaH wAaet-HaminhaaH wAaet-Hahalaabijm׃
7.8 wajaOax xxlomoH Aaet-Haehaag baaOet HaHijA xxibOat jaamijm wkaal-jixraaAel Oimow qaaHaal gaadowl mAod milbowA hamaat Oad-nahal micraajim׃
7.9 wajaOaxw bajowm Haxxmijnij Oacaaraet kij hanukat Hamizbeha Oaaxw xxibOat jaamijm wHaehaag xxibOat jaamijm׃
7.10 wbjowm Oaexrijm wxxloxxaaH lahodaexx HaxxbijOij xxilah Aaet-HaaOaam lAaaHaalejHaem xmehijm wTowbej leb Oal-HaTowbaaH Aaxxaer OaaxaaH jHwaaH ldaawijd wlixxlomoH wljixraaAel Oamow׃
7.11 wajkal xxlomoH Aaet-bejt jHwaaH wAaet-bejt Hamaelaek wAet kaal-HabaaA Oal-leb xxlomoH laOaxowt bbejt-jHwaaH wbbejtow Hiclijha׃ p
7.12 wajeraaA jHwaaH Aael-xxlomoH balaajlaaH wajoAmaer low xxaamaOtij Aaet-tpilaataekaa wbaahartij bamaaqowm HazaeH lij lbejt zaabah׃
7.13 Hen AaeOaecor Haxxaamajim wloA-jiHjaeH maaTaar wHen-AacawaeH Oal-haagaab laeAaekowl HaaAaaraec wAim-Aaxxalah daebaer bOamij׃
7.14 wjikaanOw Oamij Aaxxaer niqraaA-xxmij OalejHaem wjitpallw wijbaqxxw paanaj wjaaxxubw midarkejHaem HaaraaOijm waAanij AaexxmaO min-Haxxaamajim wAaeslah lhaTaaAtaam wAaerpaaA Aaet-Aarcaam׃
7.15 OataaH Oejnaj jiHjw ptuhowt wAaaznaj qaxxubowt litpilat Hamaaqowm HazaeH׃
7.16 wOataaH baahartij wHiqdaxxtij Aaet-Habajit HazaeH liHjowt-xxmij xxaam Oad-Oowlaam wHaajw Oejnaj wlibij xxaam kaal-Hajaamijm׃
7.17 wAataaH Aim-telek lpaanaj kaAaxxaer Haalak daawijd Aaabijkaa wlaOaxowt kkol Aaxxaer ciwijtijkaa whuqaj wmixxpaaTaj tixxmowr׃
7.18 waHaqijmowtij Aet kiseA malkwtaekaa kaAaxxaer kaaratij ldaawijd Aaabijkaa leAmor loA-jikaaret lkaa Aijxx mowxxel bjixraaAel׃
7.19 wAim-txxwbwn Aataem waOazabtaem huqowtaj wmicwotaj Aaxxaer naatatij lipnejkaem waHalaktaem waOabadtaem AaeloHijm Aaherijm wHixxtahawijtaem laaHaem׃
7.20 wntaxxtijm meOal Aadmaatij Aaxxaer naatatij laaHaem wAaet-Habajit HazaeH Aaxxaer Hiqdaxxtij lixxmij Aaxxlijk meOal paanaaj wAaetnaenw lmaaxxaal wlixxnijnaaH bkaal-HaaOamijm׃
7.21 wHabajit HazaeH Aaxxaer HaajaaH Oaeljown lkaal-Oober Oaalaajw jixxom wAaamar bamaeH OaaxaaH jHwaaH kaakaaH laaAaaraec HazoAt wlabajit HazaeH׃
7.22 wAaamrw Oal Aaxxaer Oaazbw Aaet-jHwaaH AaeloHej AabotejHaem Aaxxaer HowcijAaam meAaeraec micrajim wajahazijqw beAloHijm Aaherijm wajixxtahaww laaHaem wajaOabdwm Oal-ken HebijA OalejHaem Aet kaal-HaaraaOaaH HazoAt׃ p
7.1 וככלות שלמה להתפלל והאש ירדה מהשמים ותאכל העלה והזבחים וכבוד יהוה מלא את־הבית׃
7.2 ולא יכלו הכהנים לבוא אל־בית יהוה כי־מלא כבוד־יהוה את־בית יהוה׃
7.3 וכל ׀ בני ישראל ראים ברדת האש וכבוד יהוה על־הבית ויכרעו אפים ארצה על־הרצפה וישתחוו והודות ליהוה כי טוב כי לעולם חסדו׃
7.4 והמלך וכל־העם זבחים זבח לפני יהוה׃ ס
7.5 ויזבח המלך שלמה את־זבח הבקר עשרים ושנים אלף וצאן מאה ועשרים אלף ויחנכו את־בית האלהים המלך וכל־העם׃
7.6 והכהנים על־משמרותם עמדים והלוים בכלי־שיר יהוה אשר עשה דויד המלך להדות ליהוה כי־לעולם חסדו בהלל דויד בידם והכהנים [מחצצרים כ] (מחצרים ק) נגדם וכל־ישראל עמדים׃ ס
7.7 ויקדש שלמה את־תוך החצר אשר לפני בית־יהוה כי־עשה שם העלות ואת חלבי השלמים כי־מזבח הנחשת אשר עשה שלמה לא יכול להכיל את־העלה ואת־המנחה ואת־החלבים׃
7.8 ויעש שלמה את־החג בעת ההיא שבעת ימים וכל־ישראל עמו קהל גדול מאד מלבוא חמת עד־נחל מצרים׃
7.9 ויעשו ביום השמיני עצרת כי ׀ חנכת המזבח עשו שבעת ימים והחג שבעת ימים׃
7.10 וביום עשרים ושלשה לחדש השביעי שלח את־העם לאהליהם שמחים וטובי לב על־הטובה אשר עשה יהוה לדויד ולשלמה ולישראל עמו׃
7.11 ויכל שלמה את־בית יהוה ואת־בית המלך ואת כל־הבא על־לב שלמה לעשות בבית־יהוה ובביתו הצליח׃ פ
7.12 וירא יהוה אל־שלמה בלילה ויאמר לו שמעתי את־תפלתך ובחרתי במקום הזה לי לבית זבח׃
7.13 הן אעצר השמים ולא־יהיה מטר והן־אצוה על־חגב לאכול הארץ ואם־אשלח דבר בעמי׃
7.14 ויכנעו עמי אשר נקרא־שמי עליהם ויתפללו ויבקשו פני וישבו מדרכיהם הרעים ואני אשמע מן־השמים ואסלח לחטאתם וארפא את־ארצם׃
7.15 עתה עיני יהיו פתחות ואזני קשבות לתפלת המקום הזה׃
7.16 ועתה בחרתי והקדשתי את־הבית הזה להיות־שמי שם עד־עולם והיו עיני ולבי שם כל־הימים׃
7.17 ואתה אם־תלך לפני כאשר הלך דויד אביך ולעשות ככל אשר צויתיך וחקי ומשפטי תשמור׃
7.18 והקימותי את כסא מלכותך כאשר כרתי לדויד אביך לאמר לא־יכרת לך איש מושל בישראל׃
7.19 ואם־תשובון אתם ועזבתם חקותי ומצותי אשר נתתי לפניכם והלכתם ועבדתם אלהים אחרים והשתחויתם להם׃
7.20 ונתשתים מעל אדמתי אשר נתתי להם ואת־הבית הזה אשר הקדשתי לשמי אשליך מעל פני ואתננו למשל ולשנינה בכל־העמים׃
7.21 והבית הזה אשר היה עליון לכל־עבר עליו ישם ואמר במה עשה יהוה ככה לארץ הזאת ולבית הזה׃
7.22 ואמרו על אשר עזבו את־יהוה ׀ אלהי אבתיהם אשר הוציאם מארץ מצרים ויחזיקו באלהים אחרים וישתחוו להם ויעבדום על־כן הביא עליהם את כל־הרעה הזאת׃ פ
7.1 wkklwt xlmH lHtpll wHAx jrdH mHxmjm wtAkl HOlH wHzbhjm wkbwd jHwH mlA At-Hbjt׃
7.2 wlA jklw HkHnjm lbwA Al-bjt jHwH kj-mlA kbwd-jHwH At-bjt jHwH׃
7.3 wkl bnj jxrAl rAjm brdt HAx wkbwd jHwH Ol-Hbjt wjkrOw Apjm ArcH Ol-HrcpH wjxthww wHwdwt ljHwH kj Twb kj lOwlm hsdw׃
7.4 wHmlk wkl-HOm zbhjm zbh lpnj jHwH׃ s
7.5 wjzbh Hmlk xlmH At-zbh Hbqr Oxrjm wxnjm Alp wcAn mAH wOxrjm Alp wjhnkw At-bjt HAlHjm Hmlk wkl-HOm׃
7.6 wHkHnjm Ol-mxmrwtm Omdjm wHlwjm bklj-xjr jHwH Axr OxH dwjd Hmlk lHdwt ljHwH kj-lOwlm hsdw bHll dwjd bjdm wHkHnjm [mhccrjm k] (mhcrjm q) ngdm wkl-jxrAl Omdjm׃ s
7.7 wjqdx xlmH At-twk Hhcr Axr lpnj bjt-jHwH kj-OxH xm HOlwt wAt hlbj Hxlmjm kj-mzbh Hnhxt Axr OxH xlmH lA jkwl lHkjl At-HOlH wAt-HmnhH wAt-Hhlbjm׃
7.8 wjOx xlmH At-Hhg bOt HHjA xbOt jmjm wkl-jxrAl Omw qHl gdwl mAd mlbwA hmt Od-nhl mcrjm׃
7.9 wjOxw bjwm Hxmjnj Ocrt kj hnkt Hmzbh Oxw xbOt jmjm wHhg xbOt jmjm׃
7.10 wbjwm Oxrjm wxlxH lhdx HxbjOj xlh At-HOm lAHljHm xmhjm wTwbj lb Ol-HTwbH Axr OxH jHwH ldwjd wlxlmH wljxrAl Omw׃
7.11 wjkl xlmH At-bjt jHwH wAt-bjt Hmlk wAt kl-HbA Ol-lb xlmH lOxwt bbjt-jHwH wbbjtw Hcljh׃ p
7.12 wjrA jHwH Al-xlmH bljlH wjAmr lw xmOtj At-tpltk wbhrtj bmqwm HzH lj lbjt zbh׃
7.13 Hn AOcr Hxmjm wlA-jHjH mTr wHn-AcwH Ol-hgb lAkwl HArc wAm-Axlh dbr bOmj׃
7.14 wjknOw Omj Axr nqrA-xmj OljHm wjtpllw wjbqxw pnj wjxbw mdrkjHm HrOjm wAnj AxmO mn-Hxmjm wAslh lhTAtm wArpA At-Arcm׃
7.15 OtH Ojnj jHjw pthwt wAznj qxbwt ltplt Hmqwm HzH׃
7.16 wOtH bhrtj wHqdxtj At-Hbjt HzH lHjwt-xmj xm Od-Owlm wHjw Ojnj wlbj xm kl-Hjmjm׃
7.17 wAtH Am-tlk lpnj kAxr Hlk dwjd Abjk wlOxwt kkl Axr cwjtjk whqj wmxpTj txmwr׃
7.18 wHqjmwtj At ksA mlkwtk kAxr krtj ldwjd Abjk lAmr lA-jkrt lk Ajx mwxl bjxrAl׃
7.19 wAm-txwbwn Atm wOzbtm hqwtj wmcwtj Axr nttj lpnjkm wHlktm wObdtm AlHjm Ahrjm wHxthwjtm lHm׃
7.20 wntxtjm mOl Admtj Axr nttj lHm wAt-Hbjt HzH Axr Hqdxtj lxmj Axljk mOl pnj wAtnnw lmxl wlxnjnH bkl-HOmjm׃
7.21 wHbjt HzH Axr HjH Oljwn lkl-Obr Oljw jxm wAmr bmH OxH jHwH kkH lArc HzAt wlbjt HzH׃
7.22 wAmrw Ol Axr Ozbw At-jHwH AlHj AbtjHm Axr HwcjAm mArc mcrjm wjhzjqw bAlHjm Ahrjm wjxthww lHm wjObdwm Ol-kn HbjA OljHm At kl-HrOH HzAt׃ p
7.1 Cumque complesset Salomon fundens preces, ignis descendit de caelo et devoravit holocaustum et victimas, et maiestas Domini implevit domum.
7.2 Nec poterant sacerdotes ingredi templum Domini, eo quod implesset maiestas Domini templum Domini.
7.3 Sed et omnes filii Israel videbant descendentem ignem et gloriam Domini super domum et corruentes proni in terram super pavimentum stratum lapide adoraverunt et laudaverunt Dominum: “ Quoniam bonus, quoniam in saeculum misericordia eius ”.
7.4 Rex autem et omnis populus immolabant victimas coram Domino.
7.5 Mactavit igitur rex Salomon hostias boum viginti duo milia, ovium centum viginti milia, et dedicavit domum Dei rex et universus populus.
7.6 Sacerdotes autem stabant in officiis suis et Levitae in organis carminum Domini, quae fecit David rex ad laudandum Dominum: “ Quoniam in aeternum misericordia eius ”, hymnos David canentes per manus suas. Porro sacerdotes canebant tubis ante eos, cunctusque Israel stabat.
7.7 Sanctificavit quoque Salomon medium atrii ante templum Domini; obtulerat enim ibi holocausta et adipes pacificorum, quia altare aeneum, quod fecerat, non poterat sustinere holocausta et oblationes et adipes.
7.8 Fecit ergo Salomon sollemnitatem in tempore illo septem diebus, et omnis Israel cum eo, ecclesia magna valde ab introitu Emath usque ad torrentem Aegypti.
7.9 Feceruntque die octavo collectam magnam, eo quod dedicassent altare septem diebus et sollemnitatem celebrassent diebus septem.
7.10 Igitur in die vicesimo tertio mensis septimi dimisit populum ad tabernacula sua, laetantem atque gaudentem super bono, quod fecerat Dominus Davidi et Salomoni et Israeli populo suo.
7.11 Complevitque Salomon domum Domini et domum regis; et in omnibus, quae disposuerat in corde suo, ut faceret in domo Domini et in domo sua, prosperatus est.
7.12 Apparuit autem ei Dominus nocte et ait: “ Audivi orationem tuam et elegi locum istum mihi in domum sacrificii.
7.13 Si clausero caelum, et pluvia non fluxerit, et mandavero et praecepero locustae, ut devoret terram, et misero pestilentiam in populum meum,
7.14 humiliatus autem populus meus, super quos invocatum est nomen meum, deprecatus me fuerit et exquisierit faciem meam et egerit paenitentiam a viis suis pessimis, ego exaudiam de caelo et propitius ero peccatis eorum et sanabo terram eorum.
7.15 Nunc oculi mei erunt aperti, et aures meae attentae ad orationem eius, qui in loco isto oraverit;
7.16 elegi enim et sanctificavi locum istum, ut sit nomen meum ibi in sempiternum, et permaneant oculi mei et cor meum ibi cunctis diebus.
7.17 Tu quoque, si ambulaveris coram me, sicut ambulavit David pater tuus, et feceris iuxta omnia, quae praecepi tibi, et decreta et iudicia mea servaveris,
7.18 stabiliam thronum regni tui, sicut pollicitus sum David patri tuo dicens: Non auferetur de stirpe tua vir, qui sit princeps in Israel.
7.19 Si autem aversi fueritis et dereliqueritis decreta mea et praecepta mea, quae proposui vobis, et abeuntes servieritis diis alienis et adoraveritis eos,
7.20 evellam vos de terra mea, quam dedi vobis, et domum hanc, quam sanctificavi nomini meo, proiciam a facie mea et tradam eam in parabolam et in fabulam cunctis populis.
7.21 Et super domo ista, quae erat excelsa, universi transeuntes stupebunt et dicent: “Quare fecit Dominus sic terrae huic et domui huic?”.
7.22 Respondebuntque: “Quia dereliquerunt Dominum, Deum patrum suorum, qui eduxit eos de terra Aegypti, et apprehenderunt deos alienos et adoraverunt eos et coluerunt, idcirco venerunt super eos universa haec mala” ”.
8.1 Und nach zwanzig Jahren, in welchen Salomo das Haus des HERRN und sein eigenes Haus gebaut hatte,
8.2 baute Salomo auch die Städte aus, die Huram dem Salomo gegeben, und ließ die Kinder Israel darin wohnen.
8.3 Und Salomo zog gen Chamat-Zoba und überwältigte es,
8.4 und baute Tadmor in der Wüste und alle Vorratsstädte, die er baute in Chamat.
8.5 Er baute auch das obere Beth-Horon und das untere Beth-Horon, feste Städte mit Mauern, Toren und Riegeln.
8.6 Auch Baalat und alle Vorratsstädte, die Salomo gehörten, und alle Wagenstädte und Reiterstädte und alles, wozu Salomo zu bauen Lust hatte in Jerusalem und auf dem Libanon und im ganzen Lande seiner Herrschaft.
8.7 Und alles Volk, das von den Hetitern, Amoritern, Pheresitern, Hevitern und Jebusitern noch übrig war, die nicht zu den Kindern Israel gehörten,
8.8 ihre Nachkommen, die sie im Lande gelassen, welche die Kinder Israel nicht vertilgt hatten, machte Salomo fronpflichtig, bis auf diesen Tag.
8.9 Aber von den Kindern Israel machte er keine zu Leibeigenen für seine Arbeit, sondern sie waren seine Kriegsleute und Oberste seiner Wagenkämpfer und seine Reiter.
8.10 Und die Zahl dieser obersten Amtleute des Königs Salomo betrug zweihundertfünfzig, die hatten die Aufsicht über das Volk.
8.11 Und Salomo brachte die Tochter des Pharao aus der Stadt Davids herauf in das Haus, das er für sie gebaut hatte. Denn er sprach: Mein Weib soll nicht im Hause Davids, des Königs Israels, wohnen; denn heilig ist die Stätte, weil die Lade des HERRN hineingekommen ist!
8.12 Von da an opferte Salomo dem HERRN Brandopfer auf dem Altar des HERRN, den er vor der Halle gebaut hatte,
8.13 was an jedem Tag zu opfern war nach dem Gesetze Moses, an den Sabbaten und Neumonden und an den Festzeiten, dreimal im Jahre, nämlich am Fest der ungesäuerten Brote, am Fest der Wochen und am Laubhüttenfest.
8.14 Und er bestellte die Abteilungen der Priester, wie sein Vater David sie geordnet hatte, zu ihrem Amt, und die Leviten zu ihren Posten, um zu loben und zu dienen vor den Priestern, wie es ein jeder Tag erforderte; und die Torhüter nach ihren Abteilungen zu einem jeden Tor; denn also hatte es David, der Mann Gottes, befohlen.
8.15 Und sie wichen nicht vom Gebot des Königs betreffs der Priester und Leviten, in keinem Wort, auch hinsichtlich der Schätze nicht.
8.16 Also kam das ganze Werk Salomos zustande, von dem Tage an, als das Haus des HERRN gegründet ward, bis zu seiner Vollendung; er machte das Haus des HERRN fertig.
8.17 Damals ging Salomo nach Ezjon-Geber und Elot, das am Gestade des Meeres liegt, im Lande Edom.
8.18 Und Huram sandte ihm Schiffe durch seine Knechte, die des Meeres kundig waren; die fuhren mit den Knechten Salomos nach Ophir und holten von dort 450 Talente Gold und brachten es dem König Salomo.
8.1 καὶ ἐγένετο μετὰ εἴκοσι ἔτη ἐν οἷς ᾠκοδόμησεν σαλωμων τὸν οἶκον κυρίου καὶ τὸν οἶκον ἑαυτοῦ
8.2 καὶ τὰς πόλεις ἃς ἔδωκεν χιραμ τῷ σαλωμων ᾠκοδόμησεν αὐτὰς σαλωμων καὶ κατῴκισεν ἐκεῖ τοὺς υἱοὺς ισραηλ
8.3 καὶ ἦλθεν σαλωμων εἰς αιμαθ σωβα καὶ κατίσχυσεν αὐτήν
8.4 καὶ ᾠκοδόμησεν τὴν θεδμορ ἐν τῇ ἐρήμῳ καὶ πάσας τὰς πόλεις τὰς ὀχυράς ἃς ᾠκοδόμησεν ἐν ημαθ
8.5 καὶ ᾠκοδόμησεν τὴν βαιθωρων τὴν ἄνω καὶ τὴν βαιθωρων τὴν κάτω πόλεις ὀχυράς τείχη πύλαι καὶ μοχλοί
8.6 καὶ τὴν βααλαθ καὶ πάσας τὰς πόλεις τὰς ὀχυράς αἳ ἦσαν τῷ σαλωμων καὶ πάσας τὰς πόλεις τῶν ἁρμάτων καὶ τὰς πόλεις τῶν ἱππέων καὶ ὅσα ἐπεθύμησεν σαλωμων κατὰ τὴν ἐπιθυμίαν τοῦ οἰκοδομῆσαι ἐν ιερουσαλημ καὶ ἐν τῷ λιβάνῳ καὶ ἐν πάσῃ τῇ βασιλείᾳ αὐτοῦ
8.7 πᾶς ὁ λαὸς ὁ καταλειφθεὶς ἀπὸ τοῦ χετταίου καὶ τοῦ αμορραίου καὶ τοῦ φερεζαίου καὶ τοῦ ευαίου καὶ τοῦ ιεβουσαίου οἳ οὔκ εἰσιν ἐκ τοῦ ισραηλ ἦσαν ἐκ τῶν υἱῶν αὐτῶν τῶν καταλειφθέντων μετ' αὐτοὺς ἐν τῇ γῇ οὓς οὐκ ἐξωλέθρευσαν οἱ υἱοὶ ισραηλ καὶ ἀνήγαγεν αὐτοὺς σαλωμων εἰς φόρον ἕως τῆς ἡμέρας ταύτης
8.8 ἦσαν ἐκ τῶν υἱῶν αὐτῶν τῶν καταλειφθέντων μετ' αὐτοὺς ἐν τῇ γῇ οὓς οὐκ ἐξωλέθρευσαν οἱ υἱοὶ ισραηλ καὶ ἀνήγαγεν αὐτοὺς σαλωμων εἰς φόρον ἕως τῆς ἡμέρας ταύτης
8.9 καὶ ἐκ τῶν υἱῶν ισραηλ οὐκ ἔδωκεν σαλωμων εἰς παῖδας τῇ βασιλείᾳ αὐτοῦ ὅτι αὐτοὶ ἄνδρες πολεμισταὶ καὶ ἄρχοντες καὶ δυνατοὶ καὶ ἄρχοντες ἁρμάτων καὶ ἱππέων
8.10 καὶ οὗτοι ἄρχοντες τῶν προστατῶν βασιλέως σαλωμων πεντήκοντα καὶ διακόσιοι ἐργοδιωκτοῦντες ἐν τῷ λαῷ
8.11 καὶ τὴν θυγατέρα φαραω σαλωμων ἀνήγαγεν ἐκ πόλεως δαυιδ εἰς τὸν οἶκον ὃν ᾠκοδόμησεν αὐτῇ ὅτι εἶπεν οὐ κατοικήσει ἡ γυνή μου ἐν πόλει δαυιδ τοῦ βασιλέως ισραηλ ὅτι ἅγιός ἐστιν οὗ εἰσῆλθεν ἐκεῖ κιβωτὸς κυρίου
8.12 τότε ἀνήνεγκεν σαλωμων ὁλοκαυτώματα τῷ κυρίῳ ἐπὶ τὸ θυσιαστήριον ὃ ᾠκοδόμησεν ἀπέναντι τοῦ ναοῦ
8.13 καὶ κατὰ τὸν λόγον ἡμέρας ἐν ἡμέρᾳ τοῦ ἀναφέρειν κατὰ τὰς ἐντολὰς μωυσῆ ἐν τοῖς σαββάτοις καὶ ἐν τοῖς μησὶν καὶ ἐν ταῖς ἑορταῖς τρεῖς καιροὺς τοῦ ἐνιαυτοῦ ἐν τῇ ἑορτῇ τῶν ἀζύμων καὶ ἐν τῇ ἑορτῇ τῶν ἑβδομάδων καὶ ἐν τῇ ἑορτῇ τῶν σκηνῶν
8.14 καὶ ἔστησεν κατὰ τὴν κρίσιν δαυιδ τὰς διαιρέσεις τῶν ἱερέων κατὰ τὰς λειτουργίας αὐτῶν καὶ οἱ λευῖται ἐπὶ τὰς φυλακὰς αὐτῶν τοῦ αἰνεῖν καὶ λειτουργεῖν κατέναντι τῶν ἱερέων κατὰ τὸν λόγον ἡμέρας ἐν τῇ ἡμέρᾳ καὶ οἱ πυλωροὶ κατὰ τὰς διαιρέσεις αὐτῶν εἰς πύλην καὶ πύλην ὅτι οὕτως ἐντολαὶ δαυιδ ἀνθρώπου τοῦ θεοῦ
8.15 οὐ παρῆλθον τὰς ἐντολὰς τοῦ βασιλέως περὶ τῶν ἱερέων καὶ τῶν λευιτῶν εἰς πάντα λόγον καὶ εἰς τοὺς θησαυρούς
8.16 καὶ ἡτοιμάσθη πᾶσα ἡ ἐργασία ἀφ' ἧς ἡμέρας ἐθεμελιώθη ἕως οὗ ἐτελείωσεν σαλωμων τὸν οἶκον κυρίου
8.17 τότε ὤ|χετο σαλωμων εἰς γασιωνγαβερ καὶ εἰς τὴν αιλαθ τὴν παραθαλασσίαν ἐν γῇ ιδουμαίᾳ
8.18 καὶ ἀπέστειλεν χιραμ ἐν χειρὶ παίδων αὐτοῦ πλοῖα καὶ παῖδας εἰδότας θάλασσαν καὶ ὤ|χοντο μετὰ τῶν παίδων σαλωμων εἰς σωφιρα καὶ ἔλαβον ἐκεῖθεν τετρακόσια καὶ πεντήκοντα τάλαντα χρυσίου καὶ ἦλθον πρὸς τὸν βασιλέα σαλωμων
8.1 kai egeneto meta eikosi eteh en ois ohkodomehsen salohmohn ton oikon kyrioy kai ton oikon eaytoy
8.2 kai tas poleis as edohken chiram toh salohmohn ohkodomehsen aytas salohmohn kai katohkisen ekei toys yioys israehl
8.3 kai ehlthen salohmohn eis aimath sohba kai katischysen aytehn
8.4 kai ohkodomehsen tehn thedmor en teh erehmoh kai pasas tas poleis tas ochyras as ohkodomehsen en ehmath
8.5 kai ohkodomehsen tehn baithohrohn tehn anoh kai tehn baithohrohn tehn katoh poleis ochyras teicheh pylai kai mochloi
8.6 kai tehn baalath kai pasas tas poleis tas ochyras ai ehsan toh salohmohn kai pasas tas poleis tohn armatohn kai tas poleis tohn ippeohn kai osa epethymehsen salohmohn kata tehn epithymian toy oikodomehsai en ieroysalehm kai en toh libanoh kai en paseh teh basileia aytoy
8.7 pas o laos o kataleiphtheis apo toy chettaioy kai toy amorraioy kai toy pherezaioy kai toy eyaioy kai toy ieboysaioy oi oyk eisin ek toy israehl ehsan ek tohn yiohn aytohn tohn kataleiphthentohn met' aytoys en teh geh oys oyk exohlethreysan oi yioi israehl kai anehgagen aytoys salohmohn eis phoron eohs tehs ehmeras taytehs
8.8 ehsan ek tohn yiohn aytohn tohn kataleiphthentohn met' aytoys en teh geh oys oyk exohlethreysan oi yioi israehl kai anehgagen aytoys salohmohn eis phoron eohs tehs ehmeras taytehs
8.9 kai ek tohn yiohn israehl oyk edohken salohmohn eis paidas teh basileia aytoy oti aytoi andres polemistai kai archontes kai dynatoi kai archontes armatohn kai ippeohn
8.10 kai oytoi archontes tohn prostatohn basileohs salohmohn pentehkonta kai diakosioi ergodiohktoyntes en toh laoh
8.11 kai tehn thygatera pharaoh salohmohn anehgagen ek poleohs dayid eis ton oikon on ohkodomehsen ayteh oti eipen oy katoikehsei eh gyneh moy en polei dayid toy basileohs israehl oti agios estin oy eisehlthen ekei kibohtos kyrioy
8.12 tote anehnegken salohmohn olokaytohmata toh kyrioh epi to thysiastehrion o ohkodomehsen apenanti toy naoy
8.13 kai kata ton logon ehmeras en ehmera toy anapherein kata tas entolas mohyseh en tois sabbatois kai en tois mehsin kai en tais eortais treis kairoys toy eniaytoy en teh eorteh tohn azymohn kai en teh eorteh tohn ebdomadohn kai en teh eorteh tohn skehnohn
8.14 kai estehsen kata tehn krisin dayid tas diaireseis tohn iereohn kata tas leitoyrgias aytohn kai oi leyitai epi tas phylakas aytohn toy ainein kai leitoyrgein katenanti tohn iereohn kata ton logon ehmeras en teh ehmera kai oi pylohroi kata tas diaireseis aytohn eis pylehn kai pylehn oti oytohs entolai dayid anthrohpoy toy theoy
8.15 oy parehlthon tas entolas toy basileohs peri tohn iereohn kai tohn leyitohn eis panta logon kai eis toys thehsayroys
8.16 kai ehtoimastheh pasa eh ergasia aph' ehs ehmeras ethemeliohtheh eohs oy eteleiohsen salohmohn ton oikon kyrioy
8.17 tote ohcheto salohmohn eis gasiohngaber kai eis tehn ailath tehn parathalassian en geh idoymaia
8.18 kai apesteilen chiram en cheiri paidohn aytoy ploia kai paidas eidotas thalassan kai ohchonto meta tohn paidohn salohmohn eis sohphira kai elabon ekeithen tetrakosia kai pentehkonta talanta chrysioy kai ehlthon pros ton basilea salohmohn
8.1 וַיְהִי מִקֵּץ ׀ עֶשְׂרִים שָׁנָה אֲשֶׁר בָּנָה שְׁלֹמֹה אֶת־בֵּית יְהוָה וְאֶת־בֵּיתֹו׃
8.2 וְהֶעָרִים אֲשֶׁר נָתַן חוּרָם לִשְׁלֹמֹה בָּנָה שְׁלֹמֹה אֹתָם וַיֹּושֶׁב שָׁם אֶת־בְּנֵי יִשְׂרָאֵל׃
8.3 וַיֵּלֶךְ שְׁלֹמֹה חֲמָת צֹובָה וַיֶּחֱזַק עָלֶיהָ׃
8.4 וַיִּבֶן אֶת־תַּדְמֹר בַּמִּדְבָּר וְאֵת כָּל־עָרֵי הַמִּסְכְּנֹות אֲשֶׁר בָּנָה בַּחֲמָת׃
8.5 וַיִּבֶן אֶת־בֵּית חֹורֹון הָעֶלְיֹון וְאֶת־בֵּית חֹורֹון הַתַּחְתֹּון עָרֵי מָצֹור חֹומֹות דְּלָתַיִם וּבְרִיחַ׃
8.6 וְאֶת־בַּעֲלָת וְאֵת כָּל־עָרֵי הַמִּסְכְּנֹות אֲשֶׁר הָיוּ לִשְׁלֹמֹה וְאֵת כָּל־עָרֵי הָרֶכֶב וְאֵת עָרֵי הַפָּרָשִׁים וְאֵת ׀ כָּל־חֵשֶׁק שְׁלֹמֹה אֲשֶׁר חָשַׁק לִבְנֹות בִּירוּשָׁלִַם וּבַלְּבָנֹון וּבְכֹל אֶרֶץ מֶמְשַׁלְתֹּו׃
8.7 כָּל־הָעָם הַנֹּותָר מִן־הַחִתִּי וְהָאֱמֹרִי וְהַפְּרִזִּי וְהַחִוִּי וְהַיְבוּסִי אֲשֶׁר לֹא מִיִּשְׂרָאֵל הֵמָּה׃
8.8 מִן־בְּנֵיהֶם אֲשֶׁר נֹותְרוּ אַחֲרֵיהֶם בָּאָרֶץ אֲשֶׁר לֹא־כִלּוּם בְּנֵי יִשְׂרָאֵל וַיַּעֲלֵם שְׁלֹמֹה לְמַס עַד הַיֹּום הַזֶּה׃
8.9 וּמִן־בְּנֵי יִשְׂרָאֵל אֲשֶׁר לֹא־נָתַן שְׁלֹמֹה לַעֲבָדִים לִמְלַאכְתֹּו כִּי־הֵמָּה אַנְשֵׁי מִלְחָמָה וְשָׂרֵי שָׁלִישָׁיו וְשָׂרֵי רִכְבֹּו וּפָרָשָׁיו׃ פ
8.10 וְאֵלֶּה שָׂרֵי [הַנְּצִיבִים כ] (הַנִּצָּבִים ק) אֲשֶׁר־לַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה חֲמִשִּׁים וּמָאתָיִם הָרֹדִים בָּעָם׃
8.11 וְאֶת־בַּת־פַּרְעֹה הֶעֱלָה שְׁלֹמֹה מֵעִיר דָּוִיד לַבַּיִת אֲשֶׁר בָּנָה־לָהּ כִּי אָמַר לֹא־תֵשֵׁב אִשָּׁה לִי בְּבֵית דָּוִיד מֶלֶךְ־יִשְׂרָאֵל כִּי־קֹדֶשׁ הֵמָּה אֲשֶׁר־בָּאָה אֲלֵיהֶם אֲרֹון יְהוָה׃ פ
8.12 אָז הֶעֱלָה שְׁלֹמֹה עֹלֹות לַיהוָה עַל מִזְבַּח יְהוָה אֲשֶׁר בָּנָה לִפְנֵי הָאוּלָם׃
8.13 וּבִדְבַר־יֹום בְּיֹום לְהַעֲלֹות כְּמִצְוַת מֹשֶׁה לַשַּׁבָּתֹות וְלֶחֳדָשִׁים וְלַמֹּועֲדֹות שָׁלֹושׁ פְּעָמִים בַּשָּׁנָה בְּחַג הַמַּצֹּות וּבְחַג הַשָּׁבֻעֹות וּבְחַג הַסֻּכֹּות׃
8.14 וַיַּעֲמֵד כְּמִשְׁפַּט דָּוִיד־אָבִיו אֶת־מַחְלְקֹות הַכֹּהֲנִים עַל־עֲבֹדָתָם וְהַלְוִיִּם עַל־מִשְׁמְרֹותָם לְהַלֵּל וּלְשָׁרֵת נֶגֶד הַכֹּהֲנִים לִדְבַר־יֹום בְּיֹומֹו וְהַשֹּׁועֲרִים בְּמַחְלְקֹותָם לְשַׁעַר וָשָׁעַר כִּי כֵן מִצְוַת דָּוִיד אִישׁ־הָאֱלֹהִים׃
8.15 וְלֹא סָרוּ מִצְוַת הַמֶּלֶךְ עַל־הַכֹּהֲנִים וְהַלְוִיִּם לְכָל־דָּבָר וְלָאֹצָרֹות׃
8.16 וַתִּכֹּן כָּל־מְלֶאכֶת שְׁלֹמֹה עַד־הַיֹּום מוּסַד בֵּית־יְהוָה וְעַד־כְּלֹתֹו שָׁלֵם בֵּית יְהוָה׃ ס
8.17 אָז הָלַךְ שְׁלֹמֹה לְעֶצְיֹון־גֶּבֶר וְאֶל־אֵילֹות עַל־שְׂפַת הַיָּם בְּאֶרֶץ אֱדֹום׃
8.18 וַיִּשְׁלַח־לֹו חוּרָם בְּיַד־עֲבָדָיו [אֹונִיֹּות כ] (אֳנִיֹּות ק) וַעֲבָדִים יֹודְעֵי יָם וַיָּבֹאוּ עִם־עַבְדֵי שְׁלֹמֹה אֹופִירָה וַיִּקְחוּ מִשָּׁם אַרְבַּע־מֵאֹות וַחֲמִשִּׁים כִּכַּר זָהָב וַיָּבִיאוּ אֶל־הַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה׃ פ
8.1 wajHij miqec Oaexrijm xxaanaaH Aaxxaer baanaaH xxlomoH Aaet-bejt jHwaaH wAaet-bejtow׃
8.2 wHaeOaarijm Aaxxaer naatan hwraam lixxlomoH baanaaH xxlomoH Aotaam wajowxxaeb xxaam Aaet-bnej jixraaAel׃
8.3 wajelaek xxlomoH hamaat cowbaaH wajaehaezaq OaalaejHaa׃
8.4 wajibaen Aaet-tadmor bamidbaar wAet kaal-Oaarej Hamisknowt Aaxxaer baanaaH bahamaat׃
8.5 wajibaen Aaet-bejt howrown HaaOaeljown wAaet-bejt howrown Hatahtown Oaarej maacowr howmowt dlaatajim wbrijha׃
8.6 wAaet-baOalaat wAet kaal-Oaarej Hamisknowt Aaxxaer Haajw lixxlomoH wAet kaal-Oaarej Haaraekaeb wAet Oaarej Hapaaraaxxijm wAet kaal-hexxaeq xxlomoH Aaxxaer haaxxaq libnowt bijrwxxaalaim wbalbaanown wbkol Aaeraec maemxxaltow׃
8.7 kaal-HaaOaam Hanowtaar min-Hahitij wHaaAaemorij wHaprizij wHahiwij wHajbwsij Aaxxaer loA mijixraaAel HemaaH׃
8.8 min-bnejHaem Aaxxaer nowtrw AaharejHaem baaAaaraec Aaxxaer loA-kilwm bnej jixraaAel wajaOalem xxlomoH lmas Oad Hajowm HazaeH׃
8.9 wmin-bnej jixraaAel Aaxxaer loA-naatan xxlomoH laOabaadijm limlaAktow kij-HemaaH Aanxxej milhaamaaH wxaarej xxaalijxxaajw wxaarej rikbow wpaaraaxxaajw׃ p
8.10 wAelaeH xaarej [Hancijbijm k] (Hanicaabijm q) Aaxxaer-lamaelaek xxlomoH hamixxijm wmaaAtaajim Haarodijm baaOaam׃
8.11 wAaet-bat-parOoH HaeOaelaaH xxlomoH meOijr daawijd labajit Aaxxaer baanaaH-laaH kij Aaamar loA-texxeb AixxaaH lij bbejt daawijd maelaek-jixraaAel kij-qodaexx HemaaH Aaxxaer-baaAaaH AalejHaem Aarown jHwaaH׃ p
8.12 Aaaz HaeOaelaaH xxlomoH Oolowt lajHwaaH Oal mizbah jHwaaH Aaxxaer baanaaH lipnej HaaAwlaam׃
8.13 wbidbar-jowm bjowm lHaOalowt kmicwat moxxaeH laxxabaatowt wlaehaadaaxxijm wlamowOadowt xxaalowxx pOaamijm baxxaanaaH bhag Hamacowt wbhag HaxxaabuOowt wbhag Hasukowt׃
8.14 wajaOamed kmixxpaT daawijd-Aaabijw Aaet-mahlqowt HakoHanijm Oal-Oabodaataam wHalwijim Oal-mixxmrowtaam lHalel wlxxaaret naegaed HakoHanijm lidbar-jowm bjowmow wHaxxowOarijm bmahlqowtaam lxxaOar waaxxaaOar kij ken micwat daawijd Aijxx-HaaAaeloHijm׃
8.15 wloA saarw micwat Hamaelaek Oal-HakoHanijm wHalwijim lkaal-daabaar wlaaAocaarowt׃
8.16 watikon kaal-mlaeAkaet xxlomoH Oad-Hajowm mwsad bejt-jHwaaH wOad-klotow xxaalem bejt jHwaaH׃ s
8.17 Aaaz Haalak xxlomoH lOaecjown-gaebaer wAael-Aejlowt Oal-xpat Hajaam bAaeraec Aaedowm׃
8.18 wajixxlah-low hwraam bjad-Oabaadaajw [Aownijowt k] (Aaanijowt q) waOabaadijm jowdOej jaam wajaaboAw Oim-Oabdej xxlomoH AowpijraaH wajiqhw mixxaam AarbaO-meAowt wahamixxijm kikar zaaHaab wajaabijAw Aael-Hamaelaek xxlomoH׃ p
8.1 ויהי מקץ ׀ עשרים שנה אשר בנה שלמה את־בית יהוה ואת־ביתו׃
8.2 והערים אשר נתן חורם לשלמה בנה שלמה אתם ויושב שם את־בני ישראל׃
8.3 וילך שלמה חמת צובה ויחזק עליה׃
8.4 ויבן את־תדמר במדבר ואת כל־ערי המסכנות אשר בנה בחמת׃
8.5 ויבן את־בית חורון העליון ואת־בית חורון התחתון ערי מצור חומות דלתים ובריח׃
8.6 ואת־בעלת ואת כל־ערי המסכנות אשר היו לשלמה ואת כל־ערי הרכב ואת ערי הפרשים ואת ׀ כל־חשק שלמה אשר חשק לבנות בירושלם ובלבנון ובכל ארץ ממשלתו׃
8.7 כל־העם הנותר מן־החתי והאמרי והפרזי והחוי והיבוסי אשר לא מישראל המה׃
8.8 מן־בניהם אשר נותרו אחריהם בארץ אשר לא־כלום בני ישראל ויעלם שלמה למס עד היום הזה׃
8.9 ומן־בני ישראל אשר לא־נתן שלמה לעבדים למלאכתו כי־המה אנשי מלחמה ושרי שלישיו ושרי רכבו ופרשיו׃ פ
8.10 ואלה שרי [הנציבים כ] (הנצבים ק) אשר־למלך שלמה חמשים ומאתים הרדים בעם׃
8.11 ואת־בת־פרעה העלה שלמה מעיר דויד לבית אשר בנה־לה כי אמר לא־תשב אשה לי בבית דויד מלך־ישראל כי־קדש המה אשר־באה אליהם ארון יהוה׃ פ
8.12 אז העלה שלמה עלות ליהוה על מזבח יהוה אשר בנה לפני האולם׃
8.13 ובדבר־יום ביום להעלות כמצות משה לשבתות ולחדשים ולמועדות שלוש פעמים בשנה בחג המצות ובחג השבעות ובחג הסכות׃
8.14 ויעמד כמשפט דויד־אביו את־מחלקות הכהנים על־עבדתם והלוים על־משמרותם להלל ולשרת נגד הכהנים לדבר־יום ביומו והשוערים במחלקותם לשער ושער כי כן מצות דויד איש־האלהים׃
8.15 ולא סרו מצות המלך על־הכהנים והלוים לכל־דבר ולאצרות׃
8.16 ותכן כל־מלאכת שלמה עד־היום מוסד בית־יהוה ועד־כלתו שלם בית יהוה׃ ס
8.17 אז הלך שלמה לעציון־גבר ואל־אילות על־שפת הים בארץ אדום׃
8.18 וישלח־לו חורם ביד־עבדיו [אוניות כ] (אניות ק) ועבדים יודעי ים ויבאו עם־עבדי שלמה אופירה ויקחו משם ארבע־מאות וחמשים ככר זהב ויביאו אל־המלך שלמה׃ פ
8.1 wjHj mqc Oxrjm xnH Axr bnH xlmH At-bjt jHwH wAt-bjtw׃
8.2 wHOrjm Axr ntn hwrm lxlmH bnH xlmH Atm wjwxb xm At-bnj jxrAl׃
8.3 wjlk xlmH hmt cwbH wjhzq OljH׃
8.4 wjbn At-tdmr bmdbr wAt kl-Orj Hmsknwt Axr bnH bhmt׃
8.5 wjbn At-bjt hwrwn HOljwn wAt-bjt hwrwn Hthtwn Orj mcwr hwmwt dltjm wbrjh׃
8.6 wAt-bOlt wAt kl-Orj Hmsknwt Axr Hjw lxlmH wAt kl-Orj Hrkb wAt Orj Hprxjm wAt kl-hxq xlmH Axr hxq lbnwt bjrwxlm wblbnwn wbkl Arc mmxltw׃
8.7 kl-HOm Hnwtr mn-Hhtj wHAmrj wHprzj wHhwj wHjbwsj Axr lA mjxrAl HmH׃
8.8 mn-bnjHm Axr nwtrw AhrjHm bArc Axr lA-klwm bnj jxrAl wjOlm xlmH lms Od Hjwm HzH׃
8.9 wmn-bnj jxrAl Axr lA-ntn xlmH lObdjm lmlAktw kj-HmH Anxj mlhmH wxrj xljxjw wxrj rkbw wprxjw׃ p
8.10 wAlH xrj [Hncjbjm k] (Hncbjm q) Axr-lmlk xlmH hmxjm wmAtjm Hrdjm bOm׃
8.11 wAt-bt-prOH HOlH xlmH mOjr dwjd lbjt Axr bnH-lH kj Amr lA-txb AxH lj bbjt dwjd mlk-jxrAl kj-qdx HmH Axr-bAH AljHm Arwn jHwH׃ p
8.12 Az HOlH xlmH Olwt ljHwH Ol mzbh jHwH Axr bnH lpnj HAwlm׃
8.13 wbdbr-jwm bjwm lHOlwt kmcwt mxH lxbtwt wlhdxjm wlmwOdwt xlwx pOmjm bxnH bhg Hmcwt wbhg HxbOwt wbhg Hskwt׃
8.14 wjOmd kmxpT dwjd-Abjw At-mhlqwt HkHnjm Ol-Obdtm wHlwjm Ol-mxmrwtm lHll wlxrt ngd HkHnjm ldbr-jwm bjwmw wHxwOrjm bmhlqwtm lxOr wxOr kj kn mcwt dwjd Ajx-HAlHjm׃
8.15 wlA srw mcwt Hmlk Ol-HkHnjm wHlwjm lkl-dbr wlAcrwt׃
8.16 wtkn kl-mlAkt xlmH Od-Hjwm mwsd bjt-jHwH wOd-kltw xlm bjt jHwH׃ s
8.17 Az Hlk xlmH lOcjwn-gbr wAl-Ajlwt Ol-xpt Hjm bArc Adwm׃
8.18 wjxlh-lw hwrm bjd-Obdjw [Awnjwt k] (Anjwt q) wObdjm jwdOj jm wjbAw Om-Obdj xlmH AwpjrH wjqhw mxm ArbO-mAwt whmxjm kkr zHb wjbjAw Al-Hmlk xlmH׃ p
8.1 Expletis autem viginti annis, postquam aedificavit Salomon domum Domini et domum suam,
8.2 civitates, quas dederat Hiram Salomoni, aedificavit et habitare ibi fecit filios Israel.
8.3 Abiit quoque in Emath Soba et obtinuit eam.
8.4 Et aedificavit Palmyram in deserto et omnes civitates horreorum, quas aedificavit in Emath.
8.5 Exstruxitque Bethoron superiorem et Bethoron inferiorem, civitates munitas habentes muros et portas et vectes,
8.6 Baalath etiam et omnes urbes horreorum, quae fuerunt Salomonis, cunctasque urbes quadrigarum et urbes equorum. Omnia quaecumque voluit Salomon atque disposuit, aedificavit in Ierusalem et in Libano et in universa terra potestatis suae.
8.7 Omnem populum, qui derelictus fuerat de Hetthaeis et Amorraeis et Pherezaeis et Hevaeis et Iebusaeis, qui non erant de stirpe Israel,
8.8 de filiis eorum, qui remanserant post eos in terra, quos non interfecerant filii Israel, subiugavit Salomon in tributarios usque in diem hanc.
8.9 Porro de filiis Israel non posuit, ut servirent operibus regis; ipsi enim erant viri bellatores et principes pugnatorum eius et principes quadrigarum et equitum eius.
8.10 Omnes autem principes praefectorum regis Salomonis fuerunt ducenti quinquaginta, qui praefuerant populo.
8.11 Filiam vero pharaonis transtulit de civitate David in domum, quam aedificaverat ei; dixit enim rex: “ Non habitabit mulier mihi in domo David regis Israel, eo quod sanctificata sit, quia ingressa est in eam arca Domini ”.
8.12 Tunc obtulit Salomon holocausta Domino super altare Domini, quod exstruxerat ante porticum,
8.13 ut per singulos dies offerretur in eo iuxta praeceptum Moysi in sabbatis et in calendis et in festis diebus ter per annum, id est in sollemnitate Azymorum et in sollemnitate Hebdomadarum et in sollemnitate Tabernaculorum.
8.14 Et constituit iuxta dispositionem David patris sui officia sacerdotum in ministeriis suis et Levitas in ordine suo, ut laudarent et ministrarent coram sacerdotibus iuxta ritum uniuscuiusque diei, et ianitores in divisionibus suis per portam et portam; sic enim praeceperat David homo Dei.
8.15 Nec praetergressi sunt mandata regis de sacerdotibus et Levitis in omnibus et in custodiis thesaurorum.
8.16 Et firmatum est totum opus Salomonis ex eo die, quo fundavit domum Domini, usque in diem, quo perfecit eam.
8.17 Tunc abiit Salomon in Asiongaber et in Ailath ad oram maris Rubri, quae est in terra Edom.
8.18 Misit autem ei Hiram per manus servorum suorum naves et nautas gnaros maris; et abierunt cum servis Salomonis in Ophir tuleruntque inde quadringenta quinquaginta talenta auri et attulerunt ad regem Salomonem.
9.1 Und als die Königin von Saba das Gerücht von Salomo hörte, kam sie, um Salomo mit Rätseln zu erproben, nach Jerusalem mit einem sehr großen Gefolge und mit Kamelen, die Gewürz und Gold in Menge und Edelsteine trugen. Und als sie zu Salomo kam, redete sie mit ihm alles, was sie in ihrem Herzen hatte.
9.2 Und Salomo gab ihr über alles Aufschluß; es war dem Salomo nichts verborgen, daß er ihr darüber nicht Aufschluß gegeben hätte.
9.3 Als nun die Königin von Saba die Weisheit Salomos sah und das Haus, das er gebaut hatte,
9.4 und die Speise auf seinem Tisch, die Wohnung seiner Knechte und das Auftreten seiner Diener und ihre Kleider, seine Mundschenken und ihre Kleider und seine Brandopfer, die er im Haus des HERRN darbrachte, kam sie außer sich vor Erstaunen
9.5 und sprach zum König: Es ist wahr, was ich in meinem Lande von deinen Sachen und von deiner Weisheit gehört habe!
9.6 Ich aber wollte ihren Worten nicht glauben, bis ich gekommen bin und es mit eigenen Augen gesehen habe. Und siehe, es ist mir nicht die Hälfte von deiner Weisheit gesagt worden; du hast das Gerücht übertroffen, das ich vernommen habe.
9.7 Selig sind deine Leute, ja, selig diese deine Knechte, die allezeit vor dir stehen und deine Weisheit hören!
9.8 Der HERR, dein Gott, sei gelobt, der Lust zu dir hatte, daß er dich auf seinen Thron setzte als König vor dem HERRN, deinem Gott! Darum, weil dein Gott Israel liebt und es ewiglich erhalten will, hat er dich zum König gesetzt, daß du Recht und Gerechtigkeit übest!
9.9 Und sie gab dem König hundertzwanzig Talente Gold und sehr viel Gewürz und Edelsteine; es gab sonst kein solches Gewürz wie das, welches die Königin von Saba dem König Salomo schenkte.
9.10 (Dazu brachten die Knechte Hurams und die Knechte Salomos, welche Gold aus Ophir holten, auch Sandelholz und Edelsteine.
9.11 Und der König ließ aus dem Sandelholz Geländer machen im Hause des HERRN und im Hause des Königs, und Harfen und Psalter für die Sänger: dergleichen war zuvor im Lande Juda niemals gesehen worden.)
9.12 Und der König Salomo gab der Königin von Saba alles, was sie begehrte und bat, viel mehr als das, was sie selbst dem König gebracht hatte. Dann kehrte sie in ihr Land zurück samt ihren Knechten.
9.13 Das Gewicht des Goldes aber, das dem Salomo in einem Jahre einging, betrug 666 Talente Gold,
9.14 außer dem, was die Handelsleute und die Kaufleute brachten. Es brachten auch alle Könige der Araber und die Gewaltigen des Landes Gold und Silber zu Salomo.
9.15 Und der König Salomo machte zweihundert Schilde von geschlagenem Gold, wobei sechshundert Schekel geschlagenen Goldes auf einen Schild kamen.
9.16 Und dreihundert Tartschen von geschlagenem Gold, wobei dreihundert Schekel geschlagenen Goldes auf eine Tartsche kamen; und der König tat sie ins Haus vom Libanonwalde.
9.17 Und der König machte einen großen Thron von Elfenbein und überzog ihn mit reinem Gold.
9.18 Und der Thron hatte sechs Stufen und einen goldenen Fußschemel, an dem Thron befestigt, und es befanden sich Lehnen zu beiden Seiten des Sitzes, und zwei Löwen standen an den Lehnen.
9.19 Ferner standen zwölf Löwen daselbst auf den sechs Stufen zu beiden Seiten. Solches ist in keinem Königreich jemals gemacht worden.
9.20 Und alle Trinkgeschirre des Königs Salomo waren golden, und alle Geschirre im Hause vom Libanonwald feines Gold; denn zu Salomos Zeit wurde das Silber für nichts gerechnet.
9.21 Denn die Schiffe des Königs fuhren gen Tarsis mit den Knechten Hurams; einmal in drei Jahren kamen die Tarsis-Schiffe und brachten Gold, Silber, Elfenbein, Affen und Pfauen.
9.22 Also war der König Salomo an Reichtum und Weisheit größer als alle Könige auf Erden.
9.23 Und alle Könige auf Erden begehrten das Angesicht Salomos zu sehen und seine Weisheit zu hören, die ihm Gott in sein Herz gegeben hatte.
9.24 Und sie brachten ihm jährlich ein jeder sein Geschenk, silberne und goldene Geräte, Kleider, Waffen und Gewürze, Pferde und Maultiere.
9.25 Und Salomo hatte viertausend Pferdestände und Wagen und zwölftausend Reiter; die ließ man in den Wagenstädten und bei dem König zu Jerusalem.
9.26 Und er war Herrscher über alle Könige, vom Euphratstrom an bis an das Land der Philister und bis an die Grenzen Ägyptens.
9.27 Und der König machte, daß es zu Jerusalem so viel Silber gab wie Steine und so viel Zedern wie wilde Feigenbäume in den Tälern.
9.28 Und man brachte Salomo Pferde aus Ägypten und aus allen Ländern.
9.29 Die weitern Geschichten Salomos aber, die ersten und die letzten, sind die nicht aufgezeichnet in den Schriften des Propheten Natan und in der Weissagung Achijas von Silo und in den Gesichten Iddos, des Sehers, wider Jerobeam, den Sohn Nebats?
9.30 Und Salomo regierte zu Jerusalem über ganz Israel vierzig Jahre lang.
9.31 Und Salomo legte sich zu seinen Vätern, und man begrub ihn in der Stadt seines Vaters David; und Rehabeam, sein Sohn, ward König an seiner Statt.
9.1 καὶ βασίλισσα σαβα ἤκουσεν τὸ ὄνομα σαλωμων καὶ ἦλθεν τοῦ πειράσαι σαλωμων ἐν αἰνίγμασιν εἰς ιερουσαλημ ἐν δυνάμει βαρείᾳ σφόδρα καὶ κάμηλοι αἴρουσαι ἀρώματα καὶ χρυσίον εἰς πλῆθος καὶ λίθον τίμιον καὶ ἦλθεν πρὸς σαλωμων καὶ ἐλάλησεν πρὸς αὐτὸν πάντα ὅσα ἐν τῇ ψυχῇ αὐτῆς
9.2 καὶ ἀνήγγειλεν αὐτῇ σαλωμων πάντας τοὺς λόγους αὐτῆς καὶ οὐ παρῆλθεν λόγος ἀπὸ σαλωμων ὃν οὐκ ἀπήγγειλεν αὐτῇ
9.3 καὶ εἶδεν βασίλισσα σαβα τὴν σοφίαν σαλωμων καὶ τὸν οἶκον ὃν ᾠκοδόμησεν
9.4 καὶ τὰ βρώματα τῶν τραπεζῶν καὶ καθέδραν παίδων αὐτοῦ καὶ στάσιν λειτουργῶν αὐτοῦ καὶ ἱματισμὸν αὐτῶν καὶ οἰνοχόους αὐτοῦ καὶ στολισμὸν αὐτῶν καὶ τὰ ὁλοκαυτώματα ἃ ἀνέφερεν ἐν οἴκῳ κυρίου καὶ ἐξ ἑαυτῆς ἐγένετο
9.5 καὶ εἶπεν πρὸς τὸν βασιλέα ἀληθινὸς ὁ λόγος ὃν ἤκουσα ἐν τῇ γῇ μου περὶ τῶν λόγων σου καὶ περὶ τῆς σοφίας σου
9.6 καὶ οὐκ ἐπίστευσα τοῖς λόγοις ἕως οὗ ἦλθον καὶ εἶδον οἱ ὀφθαλμοί μου καὶ ἰδοὺ οὐκ ἀπηγγέλη μοι ἥμισυ τοῦ πλήθους τῆς σοφίας σου προσέθηκας ἐπὶ τὴν ἀκοήν ἣν ἤκουσα
9.7 μακάριοι οἱ ἄνδρες μακάριοι οἱ παῖδές σου οὗτοι οἱ παρεστηκότες σοι διὰ παντὸς καὶ ἀκούουσιν σοφίαν σου
9.8 ἔστω κύριος ὁ θεός σου ηὐλογημένος ὃς ἠθέλησέν σοι τοῦ δοῦναί σε ἐπὶ θρόνον αὐτοῦ εἰς βασιλέα τῷ κυρίῳ θεῷ σου ἐν τῷ ἀγαπῆσαι κύριον τὸν θεόν σου τὸν ισραηλ τοῦ στῆσαι αὐτὸν εἰς αἰῶνα καὶ ἔδωκέν σε ἐπ' αὐτοὺς εἰς βασιλέα τοῦ ποιῆσαι κρίμα καὶ δικαιοσύνην
9.9 καὶ ἔδωκεν τῷ βασιλεῖ ἑκατὸν εἴκοσι τάλαντα χρυσίου καὶ ἀρώματα εἰς πλῆθος πολὺ καὶ λίθον τίμιον καὶ οὐκ ἦν κατὰ τὰ ἀρώματα ἐκεῖνα ἃ ἔδωκεν βασίλισσα σαβα τῷ βασιλεῖ σαλωμων
9.10 καὶ οἱ παῖδες σαλωμων καὶ οἱ παῖδες χιραμ ἔφερον χρυσίον τῷ σαλωμων ἐκ σουφιρ καὶ ξύλα πεύκινα καὶ λίθον τίμιον
9.11 καὶ ἐποίησεν ὁ βασιλεὺς τὰ ξύλα τὰ πεύκινα ἀναβάσεις τῷ οἴκῳ κυρίου καὶ τῷ οἴκῳ τοῦ βασιλέως καὶ κιθάρας καὶ νάβλας τοῖς ᾠδοῖς καὶ οὐκ ὤφθησαν τοιαῦτα ἔμπροσθεν ἐν γῇ ιουδα
9.12 καὶ ὁ βασιλεὺς σαλωμων ἔδωκεν τῇ βασιλίσσῃ σαβα πάντα τὰ θελήματα αὐτῆς ἃ ᾔτησεν ἐκτὸς πάντων ὧν ἤνεγκεν τῷ βασιλεῖ σαλωμων καὶ ἀπέστρεψεν εἰς τὴν γῆν αὐτῆς
9.13 καὶ ἦν ὁ σταθμὸς τοῦ χρυσίου τοῦ ἐνεχθέντος τῷ σαλωμων ἐν ἐνιαυτῷ ἑνὶ ἑξακόσια ἑξήκοντα ἓξ τάλαντα χρυσίου
9.14 πλὴν τῶν ἀνδρῶν τῶν ὑποτεταγμένων καὶ τῶν ἐμπορευομένων ὧν ἔφερον καὶ πάντων τῶν βασιλέων τῆς ἀραβίας καὶ σατραπῶν τῆς γῆς ἔφερον χρυσίον καὶ ἀργύριον τῷ βασιλεῖ σαλωμων
9.15 καὶ ἐποίησεν ὁ βασιλεὺς σαλωμων διακοσίους θυρεοὺς χρυσοῦς ἐλατούς ἑξακόσιοι χρυσοῖ καθαροὶ τῷ ἑνὶ θυρεῷ ἑξακόσιοι χρυσοῖ ἐπῆσαν ἐπὶ τὸν ἕνα θυρεόν
9.16 καὶ τριακοσίας ἀσπίδας ἐλατὰς χρυσᾶς τριακοσίων χρυσῶν ἀνεφέρετο ἐπὶ τὴν ἀσπίδα ἑκάστην καὶ ἔδωκεν αὐτὰς ὁ βασιλεὺς ἐν οἴκῳ δρυμοῦ τοῦ λιβάνου
9.17 καὶ ἐποίησεν ὁ βασιλεὺς θρόνον ἐλεφάντινον ὀδόντων μέγαν καὶ κατεχρύσωσεν αὐτὸν χρυσίῳ δοκίμῳ
9.18 καὶ ἓξ ἀναβαθμοὶ τῷ θρόνῳ ἐνδεδεμένοι χρυσίῳ καὶ ἀγκῶνες ἔνθεν καὶ ἔνθεν ἐπὶ τοῦ θρόνου τῆς καθέδρας καὶ δύο λέοντες ἑστηκότες παρὰ τοὺς ἀγκῶνας
9.19 καὶ δώδεκα λέοντες ἑστηκότες ἐκεῖ ἐπὶ τῶν ἓξ ἀναβαθμῶν ἔνθεν καὶ ἔνθεν οὐκ ἐγενήθη οὕτως ἐν πάσῃ βασιλείᾳ
9.20 καὶ πάντα τὰ σκεύη τοῦ βασιλέως σαλωμων χρυσίου καὶ πάντα τὰ σκεύη οἴκου δρυμοῦ τοῦ λιβάνου χρυσίῳ κατειλημμένα οὐκ ἦν ἀργύριον λογιζόμενον ἐν ἡμέραις σαλωμων εἰς οὐθέν
9.21 ὅτι ναῦς τῷ βασιλεῖ ἐπορεύετο εἰς θαρσις μετὰ τῶν παίδων χιραμ ἅπαξ διὰ τριῶν ἐτῶν ἤρχετο πλοῖα ἐκ θαρσις τῷ βασιλεῖ γέμοντα χρυσίου καὶ ἀργυρίου καὶ ὀδόντων ἐλεφαντίνων καὶ πιθήκων
9.22 καὶ ἐμεγαλύνθη σαλωμων ὑπὲρ πάντας τοὺς βασιλεῖς καὶ πλούτῳ καὶ σοφίᾳ
9.23 καὶ πάντες οἱ βασιλεῖς τῆς γῆς ἐζήτουν τὸ πρόσωπον σαλωμων ἀκοῦσαι τῆς σοφίας αὐτοῦ ἧς ἔδωκεν ὁ θεὸς ἐν καρδίᾳ αὐτοῦ
9.24 καὶ αὐτοὶ ἔφερον ἕκαστος τὰ δῶρα αὐτοῦ σκεύη ἀργυρᾶ καὶ σκεύη χρυσᾶ καὶ ἱματισμόν στακτὴν καὶ ἡδύσματα ἵππους καὶ ἡμιόνους τὸ κατ' ἐνιαυτὸν ἐνιαυτόν
9.25 καὶ ἦσαν τῷ σαλωμων τέσσαρες χιλιάδες θήλειαι ἵπποι εἰς ἅρματα καὶ δώδεκα χιλιάδες ἱππέων καὶ ἔθετο αὐτοὺς ἐν πόλεσιν τῶν ἁρμάτων καὶ μετὰ τοῦ βασιλέως ἐν ιερουσαλημ
9.26 καὶ ἦν ἡγούμενος πάντων τῶν βασιλέων ἀπὸ τοῦ ποταμοῦ καὶ ἕως γῆς ἀλλοφύλων καὶ ἕως ὁρίου αἰγύπτου
9.27 καὶ ἔδωκεν ὁ βασιλεὺς τὸ χρυσίον καὶ τὸ ἀργύριον ἐν ιερουσαλημ ὡς λίθους καὶ τὰς κέδρους ὡς συκαμίνους τὰς ἐν τῇ πεδινῇ εἰς πλῆθος
9.28 καὶ ἡ ἔξοδος τῶν ἵππων ἐξ αἰγύπτου τῷ σαλωμων καὶ ἐκ πάσης τῆς γῆς
9.29 καὶ οἱ κατάλοιποι λόγοι σαλωμων οἱ πρῶτοι καὶ οἱ ἔσχατοι ἰδοὺ γεγραμμένοι ἐπὶ τῶν λόγων ναθαν τοῦ προφήτου καὶ ἐπὶ τῶν λόγων αχια τοῦ σηλωνίτου καὶ ἐν ταῖς ὁράσεσιν ιωηλ τοῦ ὁρῶντος περὶ ιεροβοαμ υἱοῦ ναβατ
9.30 καὶ ἐβασίλευσεν σαλωμων ὁ βασιλεὺς ἐπὶ πάντα ισραηλ τεσσαράκοντα ἔτη
9.31 καὶ ἐκοιμήθη σαλωμων καὶ ἔθαψαν αὐτὸν ἐν πόλει δαυιδ τοῦ πατρὸς αὐτοῦ καὶ ἐβασίλευσεν ροβοαμ υἱὸς αὐτοῦ ἀντ' αὐτοῦ
9.1 kai basilissa saba ehkoysen to onoma salohmohn kai ehlthen toy peirasai salohmohn en ainigmasin eis ieroysalehm en dynamei bareia sphodra kai kamehloi airoysai arohmata kai chrysion eis plehthos kai lithon timion kai ehlthen pros salohmohn kai elalehsen pros ayton panta osa en teh psycheh aytehs
9.2 kai anehggeilen ayteh salohmohn pantas toys logoys aytehs kai oy parehlthen logos apo salohmohn on oyk apehggeilen ayteh
9.3 kai eiden basilissa saba tehn sophian salohmohn kai ton oikon on ohkodomehsen
9.4 kai ta brohmata tohn trapezohn kai kathedran paidohn aytoy kai stasin leitoyrgohn aytoy kai imatismon aytohn kai oinochooys aytoy kai stolismon aytohn kai ta olokaytohmata a anepheren en oikoh kyrioy kai ex eaytehs egeneto
9.5 kai eipen pros ton basilea alehthinos o logos on ehkoysa en teh geh moy peri tohn logohn soy kai peri tehs sophias soy
9.6 kai oyk episteysa tois logois eohs oy ehlthon kai eidon oi ophthalmoi moy kai idoy oyk apehggeleh moi ehmisy toy plehthoys tehs sophias soy prosethehkas epi tehn akoehn ehn ehkoysa
9.7 makarioi oi andres makarioi oi paides soy oytoi oi parestehkotes soi dia pantos kai akoyoysin sophian soy
9.8 estoh kyrios o theos soy ehylogehmenos os ehthelehsen soi toy doynai se epi thronon aytoy eis basilea toh kyrioh theoh soy en toh agapehsai kyrion ton theon soy ton israehl toy stehsai ayton eis aiohna kai edohken se ep' aytoys eis basilea toy poiehsai krima kai dikaiosynehn
9.9 kai edohken toh basilei ekaton eikosi talanta chrysioy kai arohmata eis plehthos poly kai lithon timion kai oyk ehn kata ta arohmata ekeina a edohken basilissa saba toh basilei salohmohn
9.10 kai oi paides salohmohn kai oi paides chiram epheron chrysion toh salohmohn ek soyphir kai xyla peykina kai lithon timion
9.11 kai epoiehsen o basileys ta xyla ta peykina anabaseis toh oikoh kyrioy kai toh oikoh toy basileohs kai kitharas kai nablas tois ohdois kai oyk ohphthehsan toiayta emprosthen en geh ioyda
9.12 kai o basileys salohmohn edohken teh basilisseh saba panta ta thelehmata aytehs a ehtehsen ektos pantohn ohn ehnegken toh basilei salohmohn kai apestrepsen eis tehn gehn aytehs
9.13 kai ehn o stathmos toy chrysioy toy enechthentos toh salohmohn en eniaytoh eni exakosia exehkonta ex talanta chrysioy
9.14 plehn tohn androhn tohn ypotetagmenohn kai tohn emporeyomenohn ohn epheron kai pantohn tohn basileohn tehs arabias kai satrapohn tehs gehs epheron chrysion kai argyrion toh basilei salohmohn
9.15 kai epoiehsen o basileys salohmohn diakosioys thyreoys chrysoys elatoys exakosioi chrysoi katharoi toh eni thyreoh exakosioi chrysoi epehsan epi ton ena thyreon
9.16 kai triakosias aspidas elatas chrysas triakosiohn chrysohn anephereto epi tehn aspida ekastehn kai edohken aytas o basileys en oikoh drymoy toy libanoy
9.17 kai epoiehsen o basileys thronon elephantinon odontohn megan kai katechrysohsen ayton chrysioh dokimoh
9.18 kai ex anabathmoi toh thronoh endedemenoi chrysioh kai agkohnes enthen kai enthen epi toy thronoy tehs kathedras kai dyo leontes estehkotes para toys agkohnas
9.19 kai dohdeka leontes estehkotes ekei epi tohn ex anabathmohn enthen kai enthen oyk egenehtheh oytohs en paseh basileia
9.20 kai panta ta skeyeh toy basileohs salohmohn chrysioy kai panta ta skeyeh oikoy drymoy toy libanoy chrysioh kateilehmmena oyk ehn argyrion logizomenon en ehmerais salohmohn eis oythen
9.21 oti nays toh basilei eporeyeto eis tharsis meta tohn paidohn chiram apax dia triohn etohn ehrcheto ploia ek tharsis toh basilei gemonta chrysioy kai argyrioy kai odontohn elephantinohn kai pithehkohn
9.22 kai emegalyntheh salohmohn yper pantas toys basileis kai ploytoh kai sophia
9.23 kai pantes oi basileis tehs gehs ezehtoyn to prosohpon salohmohn akoysai tehs sophias aytoy ehs edohken o theos en kardia aytoy
9.24 kai aytoi epheron ekastos ta dohra aytoy skeyeh argyra kai skeyeh chrysa kai imatismon staktehn kai ehdysmata ippoys kai ehmionoys to kat' eniayton eniayton
9.25 kai ehsan toh salohmohn tessares chiliades thehleiai ippoi eis armata kai dohdeka chiliades ippeohn kai etheto aytoys en polesin tohn armatohn kai meta toy basileohs en ieroysalehm
9.26 kai ehn ehgoymenos pantohn tohn basileohn apo toy potamoy kai eohs gehs allophylohn kai eohs orioy aigyptoy
9.27 kai edohken o basileys to chrysion kai to argyrion en ieroysalehm ohs lithoys kai tas kedroys ohs sykaminoys tas en teh pedineh eis plehthos
9.28 kai eh exodos tohn ippohn ex aigyptoy toh salohmohn kai ek pasehs tehs gehs
9.29 kai oi kataloipoi logoi salohmohn oi prohtoi kai oi eschatoi idoy gegrammenoi epi tohn logohn nathan toy prophehtoy kai epi tohn logohn achia toy sehlohnitoy kai en tais orasesin iohehl toy orohntos peri ieroboam yioy nabat
9.30 kai ebasileysen salohmohn o basileys epi panta israehl tessarakonta eteh
9.31 kai ekoimehtheh salohmohn kai ethapsan ayton en polei dayid toy patros aytoy kai ebasileysen roboam yios aytoy ant' aytoy
9.1 וּמַלְכַּת־שְׁבָא שָׁמְעָה אֶת־שֵׁמַע שְׁלֹמֹה וַתָּבֹוא לְנַסֹּות אֶת־שְׁלֹמֹה בְחִידֹות בִּירוּשָׁלִַם בְּחַיִל כָּבֵד מְאֹד וּגְמַלִּים נֹשְׂאִים בְּשָׂמִים וְזָהָב לָרֹב וְאֶבֶן יְקָרָה וַתָּבֹוא אֶל־שְׁלֹמֹה וַתְּדַבֵּר עִמֹּו אֵת כָּל־אֲשֶׁר הָיָה עִם־לְבָבָהּ׃
9.2 וַיַּגֶּד־לָהּ שְׁלֹמֹה אֶת־כָּל־דְּבָרֶיהָ וְלֹא־נֶעְלַם דָּבָר מִשְּׁלֹמֹה אֲשֶׁר לֹא הִגִּיד לָהּ׃
9.3 וַתֵּרֶא מַלְכַּת־שְׁבָא אֵת חָכְמַת שְׁלֹמֹה וְהַבַּיִת אֲשֶׁר בָּנָה׃
9.4 וּמַאֲכַל שֻׁלְחָנֹו וּמֹושַׁב עֲבָדָיו וּמַעֲמַד מְשָׁרְתָיו וּמַלְבּוּשֵׁיהֶם וּמַשְׁקָיו וּמַלְבּוּשֵׁיהֶם וַעֲלִיָּתֹו אֲשֶׁר יַעֲלֶה בֵּית יְהוָה וְלֹא־הָיָה עֹוד בָּהּ רוּחַ׃
9.5 וַתֹּאמֶר אֶל־הַמֶּלֶךְ אֱמֶת הַדָּבָר אֲשֶׁר שָׁמַעְתִּי בְּאַרְצִי עַל־דְּבָרֶיךָ וְעַל־חָכְמָתֶךָ׃
9.6 וְלֹא־הֶאֱמַנְתִּי לְדִבְרֵיהֶם עַד אֲשֶׁר־בָּאתִי וַתִּרְאֶינָה עֵינַי וְהִנֵּה לֹא הֻגַּד־לִי חֲצִי מַרְבִּית חָכְמָתֶךָ יָסַפְתָּ עַל־הַשְּׁמוּעָה אֲשֶׁר שָׁמָעְתִּי׃
9.7 אַשְׁרֵי אֲנָשֶׁיךָ וְאַשְׁרֵי עֲבָדֶיךָ אֵלֶּה הָעֹמְדִים לְפָנֶיךָ תָּמִיד וְשֹׁמְעִים אֶת־חָכְמָתֶךָ׃
9.8 יְהִי יְהוָה אֱלֹהֶיךָ בָּרוּךְ אֲשֶׁר ׀ חָפֵץ בְּךָ לְתִתְּךָ עַל־כִּסְאֹו לְמֶלֶךְ לַיהוָה אֱלֹהֶיךָ בְּאַהֲבַת אֱלֹהֶיךָ אֶת־יִשְׂרָאֵל לְהַעֲמִידֹו לְעֹולָם וַיִּתֶּנְךָ עֲלֵיהֶם לְמֶלֶךְ לַעֲשֹׂות מִשְׁפָּט וּצְדָקָה׃
9.9 וַתִּתֵּן לַמֶּלֶךְ מֵאָה וְעֶשְׂרִים ׀ כִּכַּר זָהָב וּבְשָׂמִים לָרֹב מְאֹד וְאֶבֶן יְקָרָה וְלֹא הָיָה כַּבֹּשֶׂם הַהוּא אֲשֶׁר־נָתְנָה מַלְכַּת־שְׁבָא לַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה׃
9.10 וְגַם־עַבְדֵי [חִירָם כ] (חוּרָם ק) וְעַבְדֵי שְׁלֹמֹה אֲשֶׁר־הֵבִיאוּ זָהָב מֵאֹופִיר הֵבִיאוּ עֲצֵי אַלְגּוּמִּים וְאֶבֶן יְקָרָה׃
9.11 וַיַּעַשׂ הַמֶּלֶךְ אֶת־עֲצֵי הָאַלְגּוּמִּים מְסִלֹּות לְבֵית־יְהוָה וּלְבֵית הַמֶּלֶךְ וְכִנֹּרֹות וּנְבָלִים לַשָּׁרִים וְלֹא־נִרְאוּ כָהֵם לְפָנִים בְּאֶרֶץ יְהוּדָה׃
9.12 וְהַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה נָתַן לְמַלְכַּת־שְׁבָא אֶת־כָּל־חֶפְצָהּ אֲשֶׁר שָׁאָלָה מִלְּבַד אֲשֶׁר־הֵבִיאָה אֶל־הַמֶּלֶךְ וַתַּהֲפֹךְ וַתֵּלֶךְ לְאַרְצָהּ הִיא וַעֲבָדֶיהָ׃ פ
9.13 וַיְהִי מִשְׁקַל הַזָּהָב אֲשֶׁר־בָּא לִשְׁלֹמֹה בְּשָׁנָה אֶחָת שֵׁשׁ מֵאֹות וְשִׁשִּׁים וָשֵׁשׁ כִּכְּרֵי זָהָב׃
9.14 לְבַד מֵאַנְשֵׁי הַתָּרִים וְהַסֹּחֲרִים מְבִיאִים וְכָל־מַלְכֵי עֲרַב וּפַחֹות הָאָרֶץ מְבִיאִים זָהָב וָכֶסֶף לִשְׁלֹמֹה׃
9.15 וַיַּעַשׂ הַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה מָאתַיִם צִנָּה זָהָב שָׁחוּט שֵׁשׁ מֵאֹות זָהָב שָׁחוּט יַעֲלֶה עַל־הַצִּנָּה הָאֶחָת׃
9.16 וּשְׁלֹשׁ־מֵאֹות מָגִנִּים זָהָב שָׁחוּט שְׁלֹשׁ מֵאֹות זָהָב יַעֲלֶה עַל־הַמָּגֵן הָאֶחָת וַיִּתְּנֵם הַמֶּלֶךְ בְּבֵית יַעַר הַלְּבָנֹון׃ פ
9.17 וַיַּעַשׂ הַמֶּלֶךְ כִּסֵּא־שֵׁן גָּדֹול וַיְצַפֵּהוּ זָהָב טָהֹור׃
9.18 וְשֵׁשׁ מַעֲלֹות לַכִּסֵּא וְכֶבֶשׁ בַּזָּהָב לַכִּסֵּא מָאֳחָזִים וְיָדֹות מִזֶּה וּמִזֶּה עַל־מְקֹום הַשָּׁבֶת וּשְׁנַיִם אֲרָיֹות עֹמְדִים אֵצֶל הַיָּדֹות׃
9.19 וּשְׁנֵים עָשָׂר אֲרָיֹות עֹמְדִים שָׁם עַל־שֵׁשׁ הַמַּעֲלֹות מִזֶּה וּמִזֶּה לֹא־נַעֲשָׂה כֵן לְכָל־מַמְלָכָה׃
9.20 וְכֹל כְּלֵי מַשְׁקֵה הַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה זָהָב וְכֹל כְּלֵי בֵּית־יַעַר הַלְּבָנֹון זָהָב סָגוּר אֵין כֶּסֶף נֶחְשָׁב בִּימֵי שְׁלֹמֹה לִמְאוּמָה׃
9.21 כִּי־אֳנִיֹּות לַמֶּלֶךְ הֹלְכֹות תַּרְשִׁישׁ עִם עַבְדֵי חוּרָם אַחַת לְשָׁלֹושׁ שָׁנִים תָּבֹואנָה ׀ אֳנִיֹּות תַּרְשִׁישׁ נֹשְׂאֹות זָהָב וָכֶסֶף שֶׁנְהַבִּים וְקֹופִים וְתוּכִּיִּים׃ פ
9.22 וַיִּגְדַּל הַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה מִכֹּל מַלְכֵי הָאָרֶץ לְעֹשֶׁר וְחָכְמָה׃
9.23 וְכֹל מַלְכֵי הָאָרֶץ מְבַקְשִׁים אֶת־פְּנֵי שְׁלֹמֹה לִשְׁמֹעַ אֶת־חָכְמָתֹו אֲשֶׁר־נָתַן הָאֱלֹהִים בְּלִבֹּו׃
9.24 וְהֵם מְבִיאִים אִישׁ מִנְחָתֹו כְּלֵי כֶסֶף וּכְלֵי זָהָב וּשְׂלָמֹות נֵשֶׁק וּבְשָׂמִים סוּסִים וּפְרָדִים דְּבַר־שָׁנָה בְּשָׁנָה׃ פ
9.25 וַיְהִי לִשְׁלֹמֹה אַרְבַּעַת אֲלָפִים אֻרְיֹות סוּסִים וּמַרְכָּבֹות וּשְׁנֵים־עָשָׂר אֶלֶף פָּרָשִׁים וַיַּנִּיחֵם בְּעָרֵי הָרֶכֶב וְעִם־הַמֶּלֶךְ בִּירוּשָׁלִָם׃
9.26 וַיְהִי מֹושֵׁל בְּכָל־הַמְּלָכִים מִן־הַנָּהָר וְעַד־אֶרֶץ פְּלִשְׁתִּים וְעַד גְּבוּל מִצְרָיִם׃
9.27 וַיִּתֵּן הַמֶּלֶךְ אֶת־הַכֶּסֶף בִּירוּשָׁלִַם כָּאֲבָנִים וְאֵת הָאֲרָזִים נָתַן כַּשִּׁקְמִים אֲשֶׁר־בַּשְּׁפֵלָה לָרֹב׃
9.28 וּמֹוצִיאִים סוּסִים מִמִּצְרַיִם לִשְׁלֹמֹה וּמִכָּל־הָאֲרָצֹות׃
9.29 וּשְׁאָר דִּבְרֵי שְׁלֹמֹה הָרִאשֹׁנִים וְהָאֲחֲרֹונִים הֲלֹא־הֵם כְּתוּבִים עַל־דִּבְרֵי נָתָן הַנָּבִיא וְעַל־נְבוּאַת אֲחִיָּה הַשִּׁילֹונִי וּבַחֲזֹות [יֶעְדִּי כ] (יֶעְדֹּו ק) הַחֹזֶה עַל־יָרָבְעָם בֶּן־נְבָט׃
9.30 וַיִּמְלֹךְ שְׁלֹמֹה בִירוּשָׁלִַם עַל־כָּל־יִשְׂרָאֵל אַרְבָּעִים שָׁנָה׃
9.31 וַיִּשְׁכַּב שְׁלֹמֹה עִם־אֲבֹתָיו וַיִּקְבְּרֻהוּ בְּעִיר דָּוִיד אָבִיו וַיִּמְלֹךְ רְחַבְעָם בְּנֹו תַּחְתָּיו׃ פ
9.1 wmalkat-xxbaaA xxaamOaaH Aaet-xxemaO xxlomoH wataabowA lnasowt Aaet-xxlomoH bhijdowt bijrwxxaalaim bhajil kaabed mAod wgmalijm noxAijm bxaamijm wzaaHaab laarob wAaebaen jqaaraaH wataabowA Aael-xxlomoH watdaber Oimow Aet kaal-Aaxxaer HaajaaH Oim-lbaabaaH׃
9.2 wajagaed-laaH xxlomoH Aaet-kaal-dbaaraejHaa wloA-naeOlam daabaar mixxlomoH Aaxxaer loA Higijd laaH׃
9.3 wateraeA malkat-xxbaaA Aet haakmat xxlomoH wHabajit Aaxxaer baanaaH׃
9.4 wmaAakal xxulhaanow wmowxxab Oabaadaajw wmaOamad mxxaartaajw wmalbwxxejHaem wmaxxqaajw wmalbwxxejHaem waOalijaatow Aaxxaer jaOalaeH bejt jHwaaH wloA-HaajaaH Oowd baaH rwha׃
9.5 watoAmaer Aael-Hamaelaek Aaemaet Hadaabaar Aaxxaer xxaamaOtij bAarcij Oal-dbaaraejkaa wOal-haakmaataekaa׃
9.6 wloA-HaeAaemantij ldibrejHaem Oad Aaxxaer-baaAtij watirAaejnaaH Oejnaj wHineH loA Hugad-lij hacij marbijt haakmaataekaa jaasaptaa Oal-HaxxmwOaaH Aaxxaer xxaamaaOtij׃
9.7 Aaxxrej Aanaaxxaejkaa wAaxxrej Oabaadaejkaa AelaeH HaaOomdijm lpaanaejkaa taamijd wxxomOijm Aaet-haakmaataekaa׃
9.8 jHij jHwaaH AaeloHaejkaa baarwk Aaxxaer haapec bkaa ltitkaa Oal-kisAow lmaelaek lajHwaaH AaeloHaejkaa bAaHabat AaeloHaejkaa Aaet-jixraaAel lHaOamijdow lOowlaam wajitaenkaa OalejHaem lmaelaek laOaxowt mixxpaaT wcdaaqaaH׃
9.9 watiten lamaelaek meAaaH wOaexrijm kikar zaaHaab wbxaamijm laarob mAod wAaebaen jqaaraaH wloA HaajaaH kaboxaem HaHwA Aaxxaer-naatnaaH malkat-xxbaaA lamaelaek xxlomoH׃
9.10 wgam-Oabdej [hijraam k] (hwraam q) wOabdej xxlomoH Aaxxaer-HebijAw zaaHaab meAowpijr HebijAw Oacej Aalgwmijm wAaebaen jqaaraaH׃
9.11 wajaOax Hamaelaek Aaet-Oacej HaaAalgwmijm msilowt lbejt-jHwaaH wlbejt Hamaelaek wkinorowt wnbaalijm laxxaarijm wloA-nirAw kaaHem lpaanijm bAaeraec jHwdaaH׃
9.12 wHamaelaek xxlomoH naatan lmalkat-xxbaaA Aaet-kaal-haepcaaH Aaxxaer xxaaAaalaaH milbad Aaxxaer-HebijAaaH Aael-Hamaelaek wataHapok watelaek lAarcaaH HijA waOabaadaejHaa׃ p
9.13 wajHij mixxqal HazaaHaab Aaxxaer-baaA lixxlomoH bxxaanaaH Aaehaat xxexx meAowt wxxixxijm waaxxexx kikrej zaaHaab׃
9.14 lbad meAanxxej Hataarijm wHasoharijm mbijAijm wkaal-malkej Oarab wpahowt HaaAaaraec mbijAijm zaaHaab waakaesaep lixxlomoH׃
9.15 wajaOax Hamaelaek xxlomoH maaAtajim cinaaH zaaHaab xxaahwT xxexx meAowt zaaHaab xxaahwT jaOalaeH Oal-HacinaaH HaaAaehaat׃
9.16 wxxloxx-meAowt maaginijm zaaHaab xxaahwT xxloxx meAowt zaaHaab jaOalaeH Oal-Hamaagen HaaAaehaat wajitnem Hamaelaek bbejt jaOar Halbaanown׃ p
9.17 wajaOax Hamaelaek kiseA-xxen gaadowl wajcapeHw zaaHaab TaaHowr׃
9.18 wxxexx maOalowt lakiseA wkaebaexx bazaaHaab lakiseA maaAaahaazijm wjaadowt mizaeH wmizaeH Oal-mqowm Haxxaabaet wxxnajim Aaraajowt Oomdijm Aecael Hajaadowt׃
9.19 wxxnejm Oaaxaar Aaraajowt Oomdijm xxaam Oal-xxexx HamaOalowt mizaeH wmizaeH loA-naOaxaaH ken lkaal-mamlaakaaH׃
9.20 wkol klej maxxqeH Hamaelaek xxlomoH zaaHaab wkol klej bejt-jaOar Halbaanown zaaHaab saagwr Aejn kaesaep naehxxaab bijmej xxlomoH limAwmaaH׃
9.21 kij-Aaanijowt lamaelaek Holkowt tarxxijxx Oim Oabdej hwraam Aahat lxxaalowxx xxaanijm taabowAnaaH Aaanijowt tarxxijxx noxAowt zaaHaab waakaesaep xxaenHabijm wqowpijm wtwkijijm׃ p
9.22 wajigdal Hamaelaek xxlomoH mikol malkej HaaAaaraec lOoxxaer whaakmaaH׃
9.23 wkol malkej HaaAaaraec mbaqxxijm Aaet-pnej xxlomoH lixxmoOa Aaet-haakmaatow Aaxxaer-naatan HaaAaeloHijm blibow׃
9.24 wHem mbijAijm Aijxx minhaatow klej kaesaep wklej zaaHaab wxlaamowt nexxaeq wbxaamijm swsijm wpraadijm dbar-xxaanaaH bxxaanaaH׃ p
9.25 wajHij lixxlomoH AarbaOat Aalaapijm Aurjowt swsijm wmarkaabowt wxxnejm-Oaaxaar Aaelaep paaraaxxijm wajanijhem bOaarej Haaraekaeb wOim-Hamaelaek bijrwxxaalaaim׃
9.26 wajHij mowxxel bkaal-Hamlaakijm min-HanaaHaar wOad-Aaeraec plixxtijm wOad gbwl micraajim׃
9.27 wajiten Hamaelaek Aaet-Hakaesaep bijrwxxaalaim kaaAabaanijm wAet HaaAaraazijm naatan kaxxiqmijm Aaxxaer-baxxpelaaH laarob׃
9.28 wmowcijAijm swsijm mimicrajim lixxlomoH wmikaal-HaaAaraacowt׃
9.29 wxxAaar dibrej xxlomoH HaariAxxonijm wHaaAaharownijm HaloA-Hem ktwbijm Oal-dibrej naataan HanaabijA wOal-nbwAat AahijaaH Haxxijlownij wbahazowt [jaeOdij k] (jaeOdow q) HahozaeH Oal-jaaraabOaam baen-nbaaT׃
9.30 wajimlok xxlomoH bijrwxxaalaim Oal-kaal-jixraaAel AarbaaOijm xxaanaaH׃
9.31 wajixxkab xxlomoH Oim-Aabotaajw wajiqbruHw bOijr daawijd Aaabijw wajimlok rhabOaam bnow tahtaajw׃ p
9.1 ומלכת־שבא שמעה את־שמע שלמה ותבוא לנסות את־שלמה בחידות בירושלם בחיל כבד מאד וגמלים נשאים בשמים וזהב לרב ואבן יקרה ותבוא אל־שלמה ותדבר עמו את כל־אשר היה עם־לבבה׃
9.2 ויגד־לה שלמה את־כל־דבריה ולא־נעלם דבר משלמה אשר לא הגיד לה׃
9.3 ותרא מלכת־שבא את חכמת שלמה והבית אשר בנה׃
9.4 ומאכל שלחנו ומושב עבדיו ומעמד משרתיו ומלבושיהם ומשקיו ומלבושיהם ועליתו אשר יעלה בית יהוה ולא־היה עוד בה רוח׃
9.5 ותאמר אל־המלך אמת הדבר אשר שמעתי בארצי על־דבריך ועל־חכמתך׃
9.6 ולא־האמנתי לדבריהם עד אשר־באתי ותראינה עיני והנה לא הגד־לי חצי מרבית חכמתך יספת על־השמועה אשר שמעתי׃
9.7 אשרי אנשיך ואשרי עבדיך אלה העמדים לפניך תמיד ושמעים את־חכמתך׃
9.8 יהי יהוה אלהיך ברוך אשר ׀ חפץ בך לתתך על־כסאו למלך ליהוה אלהיך באהבת אלהיך את־ישראל להעמידו לעולם ויתנך עליהם למלך לעשות משפט וצדקה׃
9.9 ותתן למלך מאה ועשרים ׀ ככר זהב ובשמים לרב מאד ואבן יקרה ולא היה כבשם ההוא אשר־נתנה מלכת־שבא למלך שלמה׃
9.10 וגם־עבדי [חירם כ] (חורם ק) ועבדי שלמה אשר־הביאו זהב מאופיר הביאו עצי אלגומים ואבן יקרה׃
9.11 ויעש המלך את־עצי האלגומים מסלות לבית־יהוה ולבית המלך וכנרות ונבלים לשרים ולא־נראו כהם לפנים בארץ יהודה׃
9.12 והמלך שלמה נתן למלכת־שבא את־כל־חפצה אשר שאלה מלבד אשר־הביאה אל־המלך ותהפך ותלך לארצה היא ועבדיה׃ פ
9.13 ויהי משקל הזהב אשר־בא לשלמה בשנה אחת שש מאות וששים ושש ככרי זהב׃
9.14 לבד מאנשי התרים והסחרים מביאים וכל־מלכי ערב ופחות הארץ מביאים זהב וכסף לשלמה׃
9.15 ויעש המלך שלמה מאתים צנה זהב שחוט שש מאות זהב שחוט יעלה על־הצנה האחת׃
9.16 ושלש־מאות מגנים זהב שחוט שלש מאות זהב יעלה על־המגן האחת ויתנם המלך בבית יער הלבנון׃ פ
9.17 ויעש המלך כסא־שן גדול ויצפהו זהב טהור׃
9.18 ושש מעלות לכסא וכבש בזהב לכסא מאחזים וידות מזה ומזה על־מקום השבת ושנים אריות עמדים אצל הידות׃
9.19 ושנים עשר אריות עמדים שם על־שש המעלות מזה ומזה לא־נעשה כן לכל־ממלכה׃
9.20 וכל כלי משקה המלך שלמה זהב וכל כלי בית־יער הלבנון זהב סגור אין כסף נחשב בימי שלמה למאומה׃
9.21 כי־אניות למלך הלכות תרשיש עם עבדי חורם אחת לשלוש שנים תבואנה ׀ אניות תרשיש נשאות זהב וכסף שנהבים וקופים ותוכיים׃ פ
9.22 ויגדל המלך שלמה מכל מלכי הארץ לעשר וחכמה׃
9.23 וכל מלכי הארץ מבקשים את־פני שלמה לשמע את־חכמתו אשר־נתן האלהים בלבו׃
9.24 והם מביאים איש מנחתו כלי כסף וכלי זהב ושלמות נשק ובשמים סוסים ופרדים דבר־שנה בשנה׃ פ
9.25 ויהי לשלמה ארבעת אלפים אריות סוסים ומרכבות ושנים־עשר אלף פרשים ויניחם בערי הרכב ועם־המלך בירושלם׃
9.26 ויהי מושל בכל־המלכים מן־הנהר ועד־ארץ פלשתים ועד גבול מצרים׃
9.27 ויתן המלך את־הכסף בירושלם כאבנים ואת הארזים נתן כשקמים אשר־בשפלה לרב׃
9.28 ומוציאים סוסים ממצרים לשלמה ומכל־הארצות׃
9.29 ושאר דברי שלמה הראשנים והאחרונים הלא־הם כתובים על־דברי נתן הנביא ועל־נבואת אחיה השילוני ובחזות [יעדי כ] (יעדו ק) החזה על־ירבעם בן־נבט׃
9.30 וימלך שלמה בירושלם על־כל־ישראל ארבעים שנה׃
9.31 וישכב שלמה עם־אבתיו ויקברהו בעיר דויד אביו וימלך רחבעם בנו תחתיו׃ פ
9.1 wmlkt-xbA xmOH At-xmO xlmH wtbwA lnswt At-xlmH bhjdwt bjrwxlm bhjl kbd mAd wgmljm nxAjm bxmjm wzHb lrb wAbn jqrH wtbwA Al-xlmH wtdbr Omw At kl-Axr HjH Om-lbbH׃
9.2 wjgd-lH xlmH At-kl-dbrjH wlA-nOlm dbr mxlmH Axr lA Hgjd lH׃
9.3 wtrA mlkt-xbA At hkmt xlmH wHbjt Axr bnH׃
9.4 wmAkl xlhnw wmwxb Obdjw wmOmd mxrtjw wmlbwxjHm wmxqjw wmlbwxjHm wOljtw Axr jOlH bjt jHwH wlA-HjH Owd bH rwh׃
9.5 wtAmr Al-Hmlk Amt Hdbr Axr xmOtj bArcj Ol-dbrjk wOl-hkmtk׃
9.6 wlA-HAmntj ldbrjHm Od Axr-bAtj wtrAjnH Ojnj wHnH lA Hgd-lj hcj mrbjt hkmtk jspt Ol-HxmwOH Axr xmOtj׃
9.7 Axrj Anxjk wAxrj Obdjk AlH HOmdjm lpnjk tmjd wxmOjm At-hkmtk׃
9.8 jHj jHwH AlHjk brwk Axr hpc bk lttk Ol-ksAw lmlk ljHwH AlHjk bAHbt AlHjk At-jxrAl lHOmjdw lOwlm wjtnk OljHm lmlk lOxwt mxpT wcdqH׃
9.9 wttn lmlk mAH wOxrjm kkr zHb wbxmjm lrb mAd wAbn jqrH wlA HjH kbxm HHwA Axr-ntnH mlkt-xbA lmlk xlmH׃
9.10 wgm-Obdj [hjrm k] (hwrm q) wObdj xlmH Axr-HbjAw zHb mAwpjr HbjAw Ocj Algwmjm wAbn jqrH׃
9.11 wjOx Hmlk At-Ocj HAlgwmjm mslwt lbjt-jHwH wlbjt Hmlk wknrwt wnbljm lxrjm wlA-nrAw kHm lpnjm bArc jHwdH׃
9.12 wHmlk xlmH ntn lmlkt-xbA At-kl-hpcH Axr xAlH mlbd Axr-HbjAH Al-Hmlk wtHpk wtlk lArcH HjA wObdjH׃ p
9.13 wjHj mxql HzHb Axr-bA lxlmH bxnH Aht xx mAwt wxxjm wxx kkrj zHb׃
9.14 lbd mAnxj Htrjm wHshrjm mbjAjm wkl-mlkj Orb wphwt HArc mbjAjm zHb wksp lxlmH׃
9.15 wjOx Hmlk xlmH mAtjm cnH zHb xhwT xx mAwt zHb xhwT jOlH Ol-HcnH HAht׃
9.16 wxlx-mAwt mgnjm zHb xhwT xlx mAwt zHb jOlH Ol-Hmgn HAht wjtnm Hmlk bbjt jOr Hlbnwn׃ p
9.17 wjOx Hmlk ksA-xn gdwl wjcpHw zHb THwr׃
9.18 wxx mOlwt lksA wkbx bzHb lksA mAhzjm wjdwt mzH wmzH Ol-mqwm Hxbt wxnjm Arjwt Omdjm Acl Hjdwt׃
9.19 wxnjm Oxr Arjwt Omdjm xm Ol-xx HmOlwt mzH wmzH lA-nOxH kn lkl-mmlkH׃
9.20 wkl klj mxqH Hmlk xlmH zHb wkl klj bjt-jOr Hlbnwn zHb sgwr Ajn ksp nhxb bjmj xlmH lmAwmH׃
9.21 kj-Anjwt lmlk Hlkwt trxjx Om Obdj hwrm Aht lxlwx xnjm tbwAnH Anjwt trxjx nxAwt zHb wksp xnHbjm wqwpjm wtwkjjm׃ p
9.22 wjgdl Hmlk xlmH mkl mlkj HArc lOxr whkmH׃
9.23 wkl mlkj HArc mbqxjm At-pnj xlmH lxmO At-hkmtw Axr-ntn HAlHjm blbw׃
9.24 wHm mbjAjm Ajx mnhtw klj ksp wklj zHb wxlmwt nxq wbxmjm swsjm wprdjm dbr-xnH bxnH׃ p
9.25 wjHj lxlmH ArbOt Alpjm Arjwt swsjm wmrkbwt wxnjm-Oxr Alp prxjm wjnjhm bOrj Hrkb wOm-Hmlk bjrwxlm׃
9.26 wjHj mwxl bkl-Hmlkjm mn-HnHr wOd-Arc plxtjm wOd gbwl mcrjm׃
9.27 wjtn Hmlk At-Hksp bjrwxlm kAbnjm wAt HArzjm ntn kxqmjm Axr-bxplH lrb׃
9.28 wmwcjAjm swsjm mmcrjm lxlmH wmkl-HArcwt׃
9.29 wxAr dbrj xlmH HrAxnjm wHAhrwnjm HlA-Hm ktwbjm Ol-dbrj ntn HnbjA wOl-nbwAt AhjH Hxjlwnj wbhzwt [jOdj k] (jOdw q) HhzH Ol-jrbOm bn-nbT׃
9.30 wjmlk xlmH bjrwxlm Ol-kl-jxrAl ArbOjm xnH׃
9.31 wjxkb xlmH Om-Abtjw wjqbrHw bOjr dwjd Abjw wjmlk rhbOm bnw thtjw׃ p
9.1 Regina quoque Saba, cum audisset famam Salomonis, venit, ut tentaret eum in aenigmatibus in Ierusalem cum magno comitatu et camelis, qui portabant aromata et auri plurimum gemmasque pretiosas. Cumque venisset ad Salomonem, locuta est ei, quaecumque erant in corde suo.
9.2 Et exposuit ei Salomon omnia, quae proposuerat, nec quidquam fuit quod ei non perspicuum fecerit.
9.3 Quae postquam vidit, sapientiam scilicet Salomonis et domum, quam aedificaverat,
9.4 necnon et cibaria mensae eius et sessionem servorum et officia ministrorum eius et vestimenta eorum, pincernas quoque et vestes eorum et victimas, quas immolabat in domo Domini, non erat prae stupore ultra in ea spiritus.
9.5 Dixitque ad regem: “ Verus est sermo, quem audieram in terra mea, de rebus tuis et sapientia tua;
9.6 non credebam narrantibus, donec ipsa venissem, et vidissent oculi mei, et probassem vix medietatem sapientiae tuae mihi fuisse narratam; vicisti famam, quam audivi.
9.7 Beati viri tui et beati servi tui, qui assistunt coram te omni tempore et audiunt sapientiam tuam!
9.8 Sit Dominus Deus tuus benedictus, qui voluit te ordinare super thronum suum regem Domini Dei tui! Quia diligit Deus tuus Israel et vult servare eum in aeternum, idcirco posuit te super eum regem, ut facias iudicia atque iustitiam ”.
9.9 Dedit autem regi centum viginti talenta auri et aromata multa nimis et gemmas pretiosissimas; non fuerunt aromata talia ut haec, quae dedit regina Saba regi Salomoni.
9.10 Sed et servi Hiram cum servis Salomonis attulerunt aurum de Ophir et ligna thyina et gemmas pretiosissimas;
9.11 et fecit rex de lignis thyinis gradus in domo Domini et in domo regia, citharas quoque et psalteria cantoribus. Numquam visa sunt in terra Iudae ligna talia.
9.12 Rex autem Salomon dedit reginae Saba cuncta, quae voluit et quae postulavit, et multo plura quam attulerat ad eum. Quae reversa abiit in terram suam cum servis suis.
9.13 Erat autem pondus auri, quod afferebatur Salomoni per singulos annos, sescenta sexaginta sex talenta auri,
9.14 excepta ea summa, quae proveniebat ex tributis mercatorum et negotiatorum afferentium et omnium regum Arabiae et ducum terrae, qui comportabant aurum et argentum Salomoni.
9.15 Fecit igitur rex Salomon ducenta scuta aurea de summa sescentorum aureorum, qui in singulis scutis expendebantur,
9.16 trecentas quoque peltas aureas trecentorum aureorum, quibus tegebantur singulae peltae, posuitque ea rex in domo Saltus Libani.
9.17 Fecit quoque rex solium eburneum grande et vestivit illud auro mundissimo;
9.18 sex quoque gradus, quibus ascendebatur ad solium, et scabellum aureum et brachiola duo altrinsecus et duos leones stantes iuxta brachiola,
9.19 sed et alios duodecim leunculos stantes super sex gradus ex utraque parte; non fuit tale solium in universis regnis.
9.20 Omnia quoque vasa convivii regis erant aurea, et vasa domus Saltus Libani ex auro purissimo; argentum enim in diebus Salomonis pro nihilo reputabatur.
9.21 Siquidem naves regis ibant in Tharsis cum servis Hiram; semel in annis tribus veniebant naves Tharsis portantes aurum et argentum et ebur et simias et pavos.
9.22 Magnificatus est igitur rex Salomon super omnes reges terrae divitiis et sapientia.
9.23 Omnesque reges terrarum desiderabant faciem videre Salomonis, ut audirent sapientiam, quam dederat Deus in corde eius,
9.24 et deferebant ei munera, vasa argentea et aurea et vestes et arma et aromata, equos et mulos per singulos annos.
9.25 Habuit quoque Salomon quattuor milia stabula equorum et curruum equitumque duodecim milia; constituitque eos in urbibus quadrigarum et, ubi erat rex, in Ierusalem.
9.26 Exercuit etiam potestatem super cunctos reges, a fluvio Euphrate usque ad terram Philisthinorum et usque ad terminos Aegypti;
9.27 tantamque copiam praebuit argenti in Ierusalem quasi lapidum, et cedrorum tantam multitudinem velut sycomororum, quae gignuntur in Sephela.
9.28 Adducebantur autem ei equi de Aegypto cunctisque regionibus.
9.29 Reliqua vero operum Salomonis priorum et novissimorum scripta sunt in verbis Nathan prophetae et in prophetia Ahiae Silonitis, in visione quoque Addo videntis super Ieroboam filium Nabat.
9.30 Regnavit autem Salomon in Ierusalem super omnem Israel quadraginta annis;
9.31 dormivitque cum patribus suis, et sepelierunt eum in civitate David patris eius. Regnavitque Roboam filius eius pro eo.
10.1 Und Rehabeam zog nach Sichem; denn ganz Israel war nach Sichem gekommen, ihn zum König zu machen.
10.2 Als aber Jerobeam, der Sohn Nebats, der in Ägypten war, wohin er sich vor dem König Salomo geflüchtet hatte, solches vernahm, kehrte er aus Ägypten zurück.
10.3 Da sandten sie hin und ließen ihn rufen. Und Jerobeam kam mit ganz Israel, und sie redeten mit Rehabeam und sprachen:
10.4 Dein Vater hat unser Joch zu hart gemacht; erleichtere nun du den harten Dienst deines Vaters und das schwere Joch, das er uns auferlegt hat, so wollen wir dir untertan sein!
10.5 Er sprach zu ihnen: Kommt in drei Tagen wieder zu mir! Und das Volk ging hin.
10.6 Da beriet sich der König Rehabeam mit den Ältesten, die vor seinem Vater Salomo zu dessen Lebzeiten gestanden hatten, und sprach: Wie ratet ihr, daß man diesem Volk antworten soll?
10.7 Sie sagten zu ihm und sprachen: Wirst du gegen dieses Volk freundlich und ihm gefällig sein und ihnen gute Worte geben, so werden sie dir allezeit dienen!
10.8 Aber er verließ den Rat der Ältesten, den sie ihm gegeben hatten, und beriet sich mit den Jungen, die mit ihm aufgewachsen waren und vor ihm standen.
10.9 Und er sprach zu ihnen: Was ratet ihr, daß wir diesem Volk antworten, das zu mir gesagt hat: Erleichtere das Joch, das dein Vater uns auferlegt hat?
10.10 Da sprachen die Jungen, die mit ihm aufgewachsen waren: Dem Volk, das zu dir gesagt hat: «Dein Vater hat unser Joch zu schwer gemacht; mache du unser Joch leichter», dem antworte du: Mein kleiner Finger soll dicker sein, als meines Vaters Lenden!
10.11 Hat euch mein Vater ein schweres Joch aufgeladen, so will ich euch noch mehr aufladen! Hat mein Vater euch mit Geißeln gezüchtigt, so will ich euch mit Skorpionen züchtigen!
10.12 Als nun am dritten Tage Jerobeam und alles Volk zu Rehabeam kamen, wie der König gesagt hatte: «Kommt wieder zu mir am dritten Tag»,
10.13 da antwortete ihnen der König hart. Denn der König Rehabeam verließ den Rat der Ältesten
10.14 und redete mit ihnen nach dem Rat der Jungen und sprach: Hat mein Vater euer Joch schwer gemacht, so will ich es noch schwerer machen! Hat mein Vater euch mit Geißeln gezüchtigt, so will ich euch mit Skorpionen züchtigen!
10.15 Also willfahrte der König dem Volke nicht; denn es ward also von Gott gefügt, damit der HERR sein Wort bekräftige, das er durch Achija von Silo zu Jerobeam, dem Sohn Nebats, geredet hatte.
10.16 Als aber ganz Israel sah, daß der König ihnen nicht willfahrte, antwortete das Volk dem König und sprach: Was haben wir für Anteil an David? Wir haben nichts zu erben vom Sohne Isais! In seine eigene Hütte gehe, wer zu Israel gehört! Du, David, magst selbst zu deinem Hause sehen! Und ganz Israel ging in seine Hütten;
10.17 so daß Rehabeam nur über die Kinder Israel regierte, die in den Städten Judas wohnten.
10.18 Und als der König Rehabeam den Fronmeister Hadoram hinsandte, warfen ihn die Kinder Israel mit Steinen zu Tode. Der König Rehabeam aber sprang eilends auf seinen Wagen, um nach Jerusalem zu entfliehen.
10.19 Also fiel Israel ab vom Hause Davids bis auf diesen Tag.
10.1 καὶ ἦλθεν ροβοαμ εἰς συχεμ ὅτι εἰς συχεμ ἤρχετο πᾶς ισραηλ βασιλεῦσαι αὐτόν
10.2 καὶ ἐγένετο ὡς ἤκουσεν ιεροβοαμ υἱὸς ναβατ καὶ αὐτὸς ἐν αἰγύπτῳ ὡς ἔφυγεν ἀπὸ προσώπου σαλωμων τοῦ βασιλέως καὶ κατῴκησεν ιεροβοαμ ἐν αἰγύπτῳ καὶ ἀπέστρεψεν ιεροβοαμ ἐξ αἰγύπτου
10.3 καὶ ἀπέστειλαν καὶ ἐκάλεσαν αὐτόν καὶ ἦλθεν ιεροβοαμ καὶ πᾶσα ἡ ἐκκλησία ισραηλ πρὸς ροβοαμ λέγοντες
10.4 ὁ πατήρ σου ἐσκλήρυνεν τὸν ζυγὸν ἡμῶν καὶ νῦν ἄφες ἀπὸ τῆς δουλείας τοῦ πατρός σου τῆς σκληρᾶς καὶ ἀπὸ τοῦ ζυγοῦ αὐτοῦ τοῦ βαρέος οὗ ἔδωκεν ἐφ' ἡμᾶς καὶ δουλεύσομέν σοι
10.5 καὶ εἶπεν αὐτοῖς πορεύεσθε ἕως τριῶν ἡμερῶν καὶ ἔρχεσθε πρός με καὶ ἀπῆλθεν ὁ λαός
10.6 καὶ συνήγαγεν ὁ βασιλεὺς ροβοαμ τοὺς πρεσβυτέρους τοὺς ἑστηκότας ἐναντίον σαλωμων τοῦ πατρὸς αὐτοῦ ἐν τῷ ζῆν αὐτὸν λέγων πῶς ὑμεῖς βουλεύεσθε τοῦ ἀποκριθῆναι τῷ λαῷ τούτῳ λόγον
10.7 καὶ ἐλάλησαν αὐτῷ λέγοντες ἐὰν ἐν τῇ σήμερον γένῃ εἰς ἀγαθὸν τῷ λαῷ τούτῳ καὶ εὐδοκήσῃς καὶ λαλήσῃς αὐτοῖς λόγους ἀγαθούς καὶ ἔσονταί σοι παῖδες πάσας τὰς ἡμέρας
10.8 καὶ κατέλιπεν τὴν βουλὴν τῶν πρεσβυτέρων οἳ συνεβουλεύσαντο αὐτῷ καὶ συνεβουλεύσατο μετὰ τῶν παιδαρίων τῶν συνεκτραφέντων μετ' αὐτοῦ τῶν ἑστηκότων ἐναντίον αὐτοῦ
10.9 καὶ εἶπεν αὐτοῖς τί ὑμεῖς βουλεύεσθε καὶ ἀποκριθήσομαι λόγον τῷ λαῷ τούτῳ οἳ ἐλάλησαν πρός με λέγοντες ἄνες ἀπὸ τοῦ ζυγοῦ οὗ ἔδωκεν ὁ πατήρ σου ἐφ' ἡμᾶς
10.10 καὶ ἐλάλησαν αὐτῷ τὰ παιδάρια τὰ ἐκτραφέντα μετ' αὐτοῦ οὕτως λαλήσεις τῷ λαῷ τῷ λαλήσαντι πρὸς σὲ λέγων ὁ πατήρ σου ἐβάρυνεν τὸν ζυγὸν ἡμῶν καὶ σὺ ἄφες ἀφ' ἡμῶν οὕτως ἐρεῖς ὁ μικρὸς δάκτυλός μου παχύτερος τῆς ὀσφύος τοῦ πατρός μου
10.11 καὶ νῦν ὁ πατήρ μου ἐπαίδευσεν ὑμᾶς ζυγῷ βαρεῖ καὶ ἐγὼ προσθήσω ἐπὶ τὸν ζυγὸν ὑμῶν ὁ πατήρ μου ἐπαίδευσεν ὑμᾶς ἐν μάστιγξιν καὶ ἐγὼ παιδεύσω ὑμᾶς ἐν σκορπίοις
10.12 καὶ ἦλθεν ιεροβοαμ καὶ πᾶς ὁ λαὸς πρὸς ροβοαμ τῇ ἡμέρᾳ τῇ τρίτῃ ὡς ἐλάλησεν ὁ βασιλεὺς λέγων ἐπιστρέψατε πρός με τῇ ἡμέρᾳ τῇ τρίτῃ
10.13 καὶ ἀπεκρίθη ὁ βασιλεὺς σκληρά καὶ ἐγκατέλιπεν ὁ βασιλεὺς ροβοαμ τὴν βουλὴν τῶν πρεσβυτέρων
10.14 καὶ ἐλάλησεν πρὸς αὐτοὺς κατὰ τὴν βουλὴν τῶν νεωτέρων λέγων ὁ πατήρ μου ἐβάρυνεν τὸν ζυγὸν ὑμῶν καὶ ἐγὼ προσθήσω ἐπ' αὐτόν ὁ πατήρ μου ἐπαίδευσεν ὑμᾶς ἐν μάστιγξιν καὶ ἐγὼ παιδεύσω ὑμᾶς ἐν σκορπίοις
10.15 καὶ οὐκ ἤκουσεν ὁ βασιλεὺς τοῦ λαοῦ ὅτι ἦν μεταστροφὴ παρὰ τοῦ θεοῦ λέγων ἀνέστησεν κύριος τὸν λόγον αὐτοῦ ὃν ἐλάλησεν ἐν χειρὶ αχια τοῦ σηλωνίτου περὶ ιεροβοαμ υἱοῦ ναβατ
10.16 καὶ παντὸς ισραηλ ὅτι οὐκ ἤκουσεν ὁ βασιλεὺς αὐτῶν καὶ ἀπεκρίθη ὁ λαὸς πρὸς τὸν βασιλέα λέγων τίς ἡμῖν μερὶς ἐν δαυιδ καὶ κληρονομία ἐν υἱῷ ιεσσαι εἰς τὰ σκηνώματά σου ισραηλ νῦν βλέπε τὸν οἶκόν σου δαυιδ καὶ ἐπορεύθη πᾶς ισραηλ εἰς τὰ σκηνώματα αὐτοῦ
10.17 καὶ ἄνδρες ισραηλ οἱ κατοικοῦντες ἐν πόλεσιν ιουδα καὶ ἐβασίλευσεν ἐπ' αὐτῶν ροβοαμ
10.18 καὶ ἀπέστειλεν ὁ βασιλεὺς ροβοαμ τὸν αδωνιραμ τὸν ἐπὶ τοῦ φόρου καὶ ἐλιθοβόλησαν αὐτὸν οἱ υἱοὶ ισραηλ λίθοις καὶ ἀπέθανεν καὶ ὁ βασιλεὺς ροβοαμ ἔσπευσεν τοῦ ἀναβῆναι εἰς τὸ ἅρμα τοῦ φυγεῖν εἰς ιερουσαλημ
10.19 καὶ ἠθέτησεν ισραηλ ἐν τῷ οἴκῳ δαυιδ ἕως τῆς ἡμέρας ταύτης
10.1 kai ehlthen roboam eis sychem oti eis sychem ehrcheto pas israehl basileysai ayton
10.2 kai egeneto ohs ehkoysen ieroboam yios nabat kai aytos en aigyptoh ohs ephygen apo prosohpoy salohmohn toy basileohs kai katohkehsen ieroboam en aigyptoh kai apestrepsen ieroboam ex aigyptoy
10.3 kai apesteilan kai ekalesan ayton kai ehlthen ieroboam kai pasa eh ekklehsia israehl pros roboam legontes
10.4 o patehr soy esklehrynen ton zygon ehmohn kai nyn aphes apo tehs doyleias toy patros soy tehs sklehras kai apo toy zygoy aytoy toy bareos oy edohken eph' ehmas kai doyleysomen soi
10.5 kai eipen aytois poreyesthe eohs triohn ehmerohn kai erchesthe pros me kai apehlthen o laos
10.6 kai synehgagen o basileys roboam toys presbyteroys toys estehkotas enantion salohmohn toy patros aytoy en toh zehn ayton legohn pohs ymeis boyleyesthe toy apokrithehnai toh laoh toytoh logon
10.7 kai elalehsan aytoh legontes ean en teh sehmeron geneh eis agathon toh laoh toytoh kai eydokehsehs kai lalehsehs aytois logoys agathoys kai esontai soi paides pasas tas ehmeras
10.8 kai katelipen tehn boylehn tohn presbyterohn oi syneboyleysanto aytoh kai syneboyleysato meta tohn paidariohn tohn synektraphentohn met' aytoy tohn estehkotohn enantion aytoy
10.9 kai eipen aytois ti ymeis boyleyesthe kai apokrithehsomai logon toh laoh toytoh oi elalehsan pros me legontes anes apo toy zygoy oy edohken o patehr soy eph' ehmas
10.10 kai elalehsan aytoh ta paidaria ta ektraphenta met' aytoy oytohs lalehseis toh laoh toh lalehsanti pros se legohn o patehr soy ebarynen ton zygon ehmohn kai sy aphes aph' ehmohn oytohs ereis o mikros daktylos moy pachyteros tehs osphyos toy patros moy
10.11 kai nyn o patehr moy epaideysen ymas zygoh barei kai egoh prosthehsoh epi ton zygon ymohn o patehr moy epaideysen ymas en mastigxin kai egoh paideysoh ymas en skorpiois
10.12 kai ehlthen ieroboam kai pas o laos pros roboam teh ehmera teh triteh ohs elalehsen o basileys legohn epistrepsate pros me teh ehmera teh triteh
10.13 kai apekritheh o basileys sklehra kai egkatelipen o basileys roboam tehn boylehn tohn presbyterohn
10.14 kai elalehsen pros aytoys kata tehn boylehn tohn neohterohn legohn o patehr moy ebarynen ton zygon ymohn kai egoh prosthehsoh ep' ayton o patehr moy epaideysen ymas en mastigxin kai egoh paideysoh ymas en skorpiois
10.15 kai oyk ehkoysen o basileys toy laoy oti ehn metastropheh para toy theoy legohn anestehsen kyrios ton logon aytoy on elalehsen en cheiri achia toy sehlohnitoy peri ieroboam yioy nabat
10.16 kai pantos israehl oti oyk ehkoysen o basileys aytohn kai apekritheh o laos pros ton basilea legohn tis ehmin meris en dayid kai klehronomia en yioh iessai eis ta skehnohmata soy israehl nyn blepe ton oikon soy dayid kai eporeytheh pas israehl eis ta skehnohmata aytoy
10.17 kai andres israehl oi katoikoyntes en polesin ioyda kai ebasileysen ep' aytohn roboam
10.18 kai apesteilen o basileys roboam ton adohniram ton epi toy phoroy kai elithobolehsan ayton oi yioi israehl lithois kai apethanen kai o basileys roboam espeysen toy anabehnai eis to arma toy phygein eis ieroysalehm
10.19 kai ehthetehsen israehl en toh oikoh dayid eohs tehs ehmeras taytehs
10.1 וַיֵּלֶךְ רְחַבְעָם שְׁכֶמָה כִּי שְׁכֶם בָּאוּ כָל־יִשְׂרָאֵל לְהַמְלִיךְ אֹתֹו׃
10.2 וַיְהִי כִּשְׁמֹעַ יָרָבְעָם בֶּן־נְבָט וְהוּא בְמִצְרַיִם אֲשֶׁר בָּרַח מִפְּנֵי שְׁלֹמֹה הַמֶּלֶךְ וַיָּשָׁב יָרָבְעָם מִמִּצְרָיִם׃
10.3 וַיִּשְׁלְחוּ וַיִּקְרְאוּ־לֹו וַיָּבֹא יָרָבְעָם וְכָל־יִשְׂרָאֵל וַיְדַבְּרוּ אֶל־רְחַבְעָם לֵאמֹר׃
10.4 אָבִיךָ הִקְשָׁה אֶת־עֻלֵּנוּ וְעַתָּה הָקֵל מֵעֲבֹדַת אָבִיךָ הַקָּשָׁה וּמֵעֻלֹּו הַכָּבֵד אֲשֶׁר־נָתַן עָלֵינוּ וְנַעַבְדֶךָּ׃
10.5 וַיֹּאמֶר אֲלֵהֶם עֹוד שְׁלֹשֶׁת יָמִים וְשׁוּבוּ אֵלָי וַיֵּלֶךְ הָעָם׃ ס
10.6 וַיִּוָּעַץ הַמֶּלֶךְ רְחַבְעָם אֶת־הַזְּקֵנִים אֲשֶׁר־הָיוּ עֹמְדִים לִפְנֵי שְׁלֹמֹה אָבִיו בִּהְיֹתֹו חַי לֵאמֹר אֵיךְ אַתֶּם נֹועָצִים לְהָשִׁיב לָעָם־הַזֶּה דָּבָר׃
10.7 וַיְדַבְּרוּ אֵלָיו לֵאמֹר אִם־תִּהְיֶה לְטֹוב לְהָעָם הַזֶּה וּרְצִיתָם וְדִבַּרְתָּ אֲלֵהֶם דְּבָרִים טֹובִים וְהָיוּ לְךָ עֲבָדִים כָּל־הַיָּמִים׃
10.8 וַיַּעֲזֹב אֶת־עֲצַת הַזְּקֵנִים אֲשֶׁר יְעָצֻהוּ וַיִּוָּעַץ אֶת־הַיְלָדִים אֲשֶׁר גָּדְלוּ אִתֹּו הָעֹמְדִים לְפָנָיו׃
10.9 וַיֹּאמֶר אֲלֵהֶם מָה אַתֶּם נֹועָצִים וְנָשִׁיב דָּבָר אֶת־הָעָם הַזֶּה אֲשֶׁר דִּבְּרוּ אֵלַי לֵאמֹר הָקֵל מִן־הָעֹל אֲשֶׁר־נָתַן אָבִיךָ עָלֵינוּ׃
10.10 וַיְדַבְּרוּ אִתֹּו הַיְלָדִים אֲשֶׁר גָּדְלוּ אִתֹּו לֵאמֹר כֹּה־תֹאמַר לָעָם אֲשֶׁר־דִּבְּרוּ אֵלֶיךָ לֵאמֹר אָבִיךָ הִכְבִּיד אֶת־עֻלֵּנוּ וְאַתָּה הָקֵל מֵעָלֵינוּ כֹּה תֹּאמַר אֲלֵהֶם קָטָנִּי עָבָה מִמָּתְנֵי אָבִי׃
10.11 וְעַתָּה אָבִי הֶעְמִיס עֲלֵיכֶם עֹל כָּבֵד וַאֲנִי אֹסִיף עַל־עֻלְּכֶם אָבִי יִסַּר אֶתְכֶם בַּשֹּׁוטִים וַאֲנִי בָּעֲקְרַבִּים׃ ס
10.12 וַיָּבֹא יָרָבְעָם וְכָל־הָעָם אֶל־רְחַבְעָם בַּיֹּום הַשְּׁלִשִׁי כַּאֲשֶׁר דִּבֶּר הַמֶּלֶךְ לֵאמֹר שׁוּבוּ אֵלַי בַּיֹּום הַשְּׁלִשִׁי׃
10.13 וַיַּעֲנֵם הַמֶּלֶךְ קָשָׁה וַיַּעֲזֹב הַמֶּלֶךְ רְחַבְעָם אֵת עֲצַת הַזְּקֵנִים׃
10.14 וַיְדַבֵּר אֲלֵהֶם כַּעֲצַת הַיְלָדִים לֵאמֹר אַכְבִּיד אֶת־עֻלְּכֶם וַאֲנִי אֹסִיף עָלָיו אָבִי יִסַּר אֶתְכֶם בַּשֹּׁוטִים וַאֲנִי בָּעֲקְרַבִּים׃
10.15 וְלֹא־שָׁמַע הַמֶּלֶךְ אֶל־הָעָם כִּי־הָיְתָה נְסִבָּה מֵעִם הָאֱלֹהִים לְמַעַן הָקִים יְהוָה אֶת־דְּבָרֹו אֲשֶׁר דִּבֶּר בְּיַד אֲחִיָּהוּ הַשִּׁלֹונִי אֶל־יָרָבְעָם בֶּן־נְבָט׃
10.16 וְכָל־יִשְׂרָאֵל כִּי לֹא־שָׁמַע הַמֶּלֶךְ לָהֶם וַיָּשִׁיבוּ הָעָם אֶת־הַמֶּלֶךְ ׀ לֵאמֹר מַה־לָּנוּ חֵלֶק בְּדָוִיד וְלֹא־נַחֲלָה בְּבֶן־יִשַׁי אִישׁ לְאֹהָלֶיךָ יִשְׂרָאֵל עַתָּה רְאֵה בֵיתְךָ דָּוִיד וַיֵּלֶךְ כָּל־יִשְׂרָאֵל לְאֹהָלָיו׃ ס
10.17 וּבְנֵי יִשְׂרָאֵל הַיֹּשְׁבִים בְּעָרֵי יְהוּדָה וַיִּמְלֹךְ עֲלֵיהֶם רְחַבְעָם׃
10.18 וַיִּשְׁלַח הַמֶּלֶךְ רְחַבְעָם אֶת־הֲדֹרָם אֲשֶׁר עַל־הַמַּס וַיִּרְגְּמוּ־בֹו בְנֵי־יִשְׂרָאֵל אֶבֶן וַיָּמֹת וְהַמֶּלֶךְ רְחַבְעָם הִתְאַמֵּץ לַעֲלֹות בַּמֶּרְכָּבָה לָנוּס יְרוּשָׁלִָם׃ ס
10.19 וַיִּפְשְׁעוּ יִשְׂרָאֵל בְּבֵית דָּוִיד עַד הַיֹּום הַזֶּה׃ ס
10.1 wajelaek rhabOaam xxkaemaaH kij xxkaem baaAw kaal-jixraaAel lHamlijk Aotow׃
10.2 wajHij kixxmoOa jaaraabOaam baen-nbaaT wHwA bmicrajim Aaxxaer baarah mipnej xxlomoH Hamaelaek wajaaxxaab jaaraabOaam mimicraajim׃
10.3 wajixxlhw wajiqrAw-low wajaaboA jaaraabOaam wkaal-jixraaAel wajdabrw Aael-rhabOaam leAmor׃
10.4 Aaabijkaa HiqxxaaH Aaet-Oulenw wOataaH Haaqel meOabodat Aaabijkaa HaqaaxxaaH wmeOulow Hakaabed Aaxxaer-naatan Oaalejnw wnaOabdaekaa׃
10.5 wajoAmaer AaleHaem Oowd xxloxxaet jaamijm wxxwbw Aelaaj wajelaek HaaOaam׃ s
10.6 wajiwaaOac Hamaelaek rhabOaam Aaet-Hazqenijm Aaxxaer-Haajw Oomdijm lipnej xxlomoH Aaabijw biHjotow haj leAmor Aejk Aataem nowOaacijm lHaaxxijb laaOaam-HazaeH daabaar׃
10.7 wajdabrw Aelaajw leAmor Aim-tiHjaeH lTowb lHaaOaam HazaeH wrcijtaam wdibartaa AaleHaem dbaarijm Towbijm wHaajw lkaa Oabaadijm kaal-Hajaamijm׃
10.8 wajaOazob Aaet-Oacat Hazqenijm Aaxxaer jOaacuHw wajiwaaOac Aaet-Hajlaadijm Aaxxaer gaadlw Aitow HaaOomdijm lpaanaajw׃
10.9 wajoAmaer AaleHaem maaH Aataem nowOaacijm wnaaxxijb daabaar Aaet-HaaOaam HazaeH Aaxxaer dibrw Aelaj leAmor Haaqel min-HaaOol Aaxxaer-naatan Aaabijkaa Oaalejnw׃
10.10 wajdabrw Aitow Hajlaadijm Aaxxaer gaadlw Aitow leAmor koH-toAmar laaOaam Aaxxaer-dibrw Aelaejkaa leAmor Aaabijkaa Hikbijd Aaet-Oulenw wAataaH Haaqel meOaalejnw koH toAmar AaleHaem qaaTaanij OaabaaH mimaatnej Aaabij׃
10.11 wOataaH Aaabij HaeOmijs Oalejkaem Ool kaabed waAanij Aosijp Oal-Oulkaem Aaabij jisar Aaetkaem baxxowTijm waAanij baaOaqrabijm׃ s
10.12 wajaaboA jaaraabOaam wkaal-HaaOaam Aael-rhabOaam bajowm Haxxlixxij kaAaxxaer dibaer Hamaelaek leAmor xxwbw Aelaj bajowm Haxxlixxij׃
10.13 wajaOanem Hamaelaek qaaxxaaH wajaOazob Hamaelaek rhabOaam Aet Oacat Hazqenijm׃
10.14 wajdaber AaleHaem kaOacat Hajlaadijm leAmor Aakbijd Aaet-Oulkaem waAanij Aosijp Oaalaajw Aaabij jisar Aaetkaem baxxowTijm waAanij baaOaqrabijm׃
10.15 wloA-xxaamaO Hamaelaek Aael-HaaOaam kij-HaajtaaH nsibaaH meOim HaaAaeloHijm lmaOan Haaqijm jHwaaH Aaet-dbaarow Aaxxaer dibaer bjad AahijaaHw Haxxilownij Aael-jaaraabOaam baen-nbaaT׃
10.16 wkaal-jixraaAel kij loA-xxaamaO Hamaelaek laaHaem wajaaxxijbw HaaOaam Aaet-Hamaelaek leAmor maH-laanw helaeq bdaawijd wloA-nahalaaH bbaen-jixxaj Aijxx lAoHaalaejkaa jixraaAel OataaH rAeH bejtkaa daawijd wajelaek kaal-jixraaAel lAoHaalaajw׃ s
10.17 wbnej jixraaAel Hajoxxbijm bOaarej jHwdaaH wajimlok OalejHaem rhabOaam׃
10.18 wajixxlah Hamaelaek rhabOaam Aaet-Hadoraam Aaxxaer Oal-Hamas wajirgmw-bow bnej-jixraaAel Aaebaen wajaamot wHamaelaek rhabOaam HitAamec laOalowt bamaerkaabaaH laanws jrwxxaalaaim׃ s
10.19 wajipxxOw jixraaAel bbejt daawijd Oad Hajowm HazaeH׃ s
10.1 וילך רחבעם שכמה כי שכם באו כל־ישראל להמליך אתו׃
10.2 ויהי כשמע ירבעם בן־נבט והוא במצרים אשר ברח מפני שלמה המלך וישב ירבעם ממצרים׃
10.3 וישלחו ויקראו־לו ויבא ירבעם וכל־ישראל וידברו אל־רחבעם לאמר׃
10.4 אביך הקשה את־עלנו ועתה הקל מעבדת אביך הקשה ומעלו הכבד אשר־נתן עלינו ונעבדך׃
10.5 ויאמר אלהם עוד שלשת ימים ושובו אלי וילך העם׃ ס
10.6 ויועץ המלך רחבעם את־הזקנים אשר־היו עמדים לפני שלמה אביו בהיתו חי לאמר איך אתם נועצים להשיב לעם־הזה דבר׃
10.7 וידברו אליו לאמר אם־תהיה לטוב להעם הזה ורציתם ודברת אלהם דברים טובים והיו לך עבדים כל־הימים׃
10.8 ויעזב את־עצת הזקנים אשר יעצהו ויועץ את־הילדים אשר גדלו אתו העמדים לפניו׃
10.9 ויאמר אלהם מה אתם נועצים ונשיב דבר את־העם הזה אשר דברו אלי לאמר הקל מן־העל אשר־נתן אביך עלינו׃
10.10 וידברו אתו הילדים אשר גדלו אתו לאמר כה־תאמר לעם אשר־דברו אליך לאמר אביך הכביד את־עלנו ואתה הקל מעלינו כה תאמר אלהם קטני עבה ממתני אבי׃
10.11 ועתה אבי העמיס עליכם על כבד ואני אסיף על־עלכם אבי יסר אתכם בשוטים ואני בעקרבים׃ ס
10.12 ויבא ירבעם וכל־העם אל־רחבעם ביום השלשי כאשר דבר המלך לאמר שובו אלי ביום השלשי׃
10.13 ויענם המלך קשה ויעזב המלך רחבעם את עצת הזקנים׃
10.14 וידבר אלהם כעצת הילדים לאמר אכביד את־עלכם ואני אסיף עליו אבי יסר אתכם בשוטים ואני בעקרבים׃
10.15 ולא־שמע המלך אל־העם כי־היתה נסבה מעם האלהים למען הקים יהוה את־דברו אשר דבר ביד אחיהו השלוני אל־ירבעם בן־נבט׃
10.16 וכל־ישראל כי לא־שמע המלך להם וישיבו העם את־המלך ׀ לאמר מה־לנו חלק בדויד ולא־נחלה בבן־ישי איש לאהליך ישראל עתה ראה ביתך דויד וילך כל־ישראל לאהליו׃ ס
10.17 ובני ישראל הישבים בערי יהודה וימלך עליהם רחבעם׃
10.18 וישלח המלך רחבעם את־הדרם אשר על־המס וירגמו־בו בני־ישראל אבן וימת והמלך רחבעם התאמץ לעלות במרכבה לנוס ירושלם׃ ס
10.19 ויפשעו ישראל בבית דויד עד היום הזה׃ ס
10.1 wjlk rhbOm xkmH kj xkm bAw kl-jxrAl lHmljk Atw׃
10.2 wjHj kxmO jrbOm bn-nbT wHwA bmcrjm Axr brh mpnj xlmH Hmlk wjxb jrbOm mmcrjm׃
10.3 wjxlhw wjqrAw-lw wjbA jrbOm wkl-jxrAl wjdbrw Al-rhbOm lAmr׃
10.4 Abjk HqxH At-Olnw wOtH Hql mObdt Abjk HqxH wmOlw Hkbd Axr-ntn Oljnw wnObdk׃
10.5 wjAmr AlHm Owd xlxt jmjm wxwbw Alj wjlk HOm׃ s
10.6 wjwOc Hmlk rhbOm At-Hzqnjm Axr-Hjw Omdjm lpnj xlmH Abjw bHjtw hj lAmr Ajk Atm nwOcjm lHxjb lOm-HzH dbr׃
10.7 wjdbrw Aljw lAmr Am-tHjH lTwb lHOm HzH wrcjtm wdbrt AlHm dbrjm Twbjm wHjw lk Obdjm kl-Hjmjm׃
10.8 wjOzb At-Oct Hzqnjm Axr jOcHw wjwOc At-Hjldjm Axr gdlw Atw HOmdjm lpnjw׃
10.9 wjAmr AlHm mH Atm nwOcjm wnxjb dbr At-HOm HzH Axr dbrw Alj lAmr Hql mn-HOl Axr-ntn Abjk Oljnw׃
10.10 wjdbrw Atw Hjldjm Axr gdlw Atw lAmr kH-tAmr lOm Axr-dbrw Aljk lAmr Abjk Hkbjd At-Olnw wAtH Hql mOljnw kH tAmr AlHm qTnj ObH mmtnj Abj׃
10.11 wOtH Abj HOmjs Oljkm Ol kbd wAnj Asjp Ol-Olkm Abj jsr Atkm bxwTjm wAnj bOqrbjm׃ s
10.12 wjbA jrbOm wkl-HOm Al-rhbOm bjwm Hxlxj kAxr dbr Hmlk lAmr xwbw Alj bjwm Hxlxj׃
10.13 wjOnm Hmlk qxH wjOzb Hmlk rhbOm At Oct Hzqnjm׃
10.14 wjdbr AlHm kOct Hjldjm lAmr Akbjd At-Olkm wAnj Asjp Oljw Abj jsr Atkm bxwTjm wAnj bOqrbjm׃
10.15 wlA-xmO Hmlk Al-HOm kj-HjtH nsbH mOm HAlHjm lmOn Hqjm jHwH At-dbrw Axr dbr bjd AhjHw Hxlwnj Al-jrbOm bn-nbT׃
10.16 wkl-jxrAl kj lA-xmO Hmlk lHm wjxjbw HOm At-Hmlk lAmr mH-lnw hlq bdwjd wlA-nhlH bbn-jxj Ajx lAHljk jxrAl OtH rAH bjtk dwjd wjlk kl-jxrAl lAHljw׃ s
10.17 wbnj jxrAl Hjxbjm bOrj jHwdH wjmlk OljHm rhbOm׃
10.18 wjxlh Hmlk rhbOm At-Hdrm Axr Ol-Hms wjrgmw-bw bnj-jxrAl Abn wjmt wHmlk rhbOm HtAmc lOlwt bmrkbH lnws jrwxlm׃ s
10.19 wjpxOw jxrAl bbjt dwjd Od Hjwm HzH׃ s
10.1 Profectus est autem Roboam in Sichem; illuc enim cunctus Israel convenerat, ut constituerent eum regem.
10.2 Quod cum audisset Ieroboam filius Nabat, qui erat in Aegypto — fugerat quippe illuc ante Salomonem — statim reversus est;
10.3 vocaveruntque eum, et venit cum universo Israel, et locuti sunt ad Roboam dicentes:
10.4 “ Pater tuus durissimo iugo nos pressit; tu leviora impera patre tuo, qui nobis gravem imposuit servitutem, et paululum de onere subleva, et serviemus tibi ”.
10.5 Qui ait: “ Post tres dies revertimini ad me ”. Cumque abisset populus,
10.6 iniit rex Roboam consilium cum senibus, qui steterant coram patre eius Salomone, dum adhuc viveret, dicens: “ Quid datis consilii, ut respondeam populo? ”.
10.7 Qui dixerunt ei: “ Si placueris populo huic et lenieris eos verbis clementibus, servient tibi omni tempore ”.
10.8 At ille reliquit consilium senum et cum iuvenibus tractare coepit, qui cum eo nutriti fuerant et erant in comitatu illius.
10.9 Dixitque ad eos: “ Quid vobis videtur, vel respondere quid debemus populo huic, qui dixit mihi: “Subleva iugum, quod imposuit nobis pater tuus”? ”.
10.10 Et responderunt iuvenes, qui nutriti fuerant cum eo, atque dixerunt: “ Sic loqueris populo, qui dixit tibi: “Pater tuus aggravavit iugum nostrum, tu subleva”, et sic respondebis eis: Minimus digitus meus grossior est lumbis patris mei;
10.11 pater meus imposuit vobis iugum grave, et ego maius pondus apponam; pater meus cecidit vos flagellis, ego vero caedam scorpionibus ”.
10.12 Venit ergo Ieroboam et universus populus ad Roboam die tertio, sicut praeceperat eis rex dicens: “Revertimini ad me die tertio ”.
10.13 Responditque rex dura, derelicto consilio seniorum;
10.14 locutusque est iuxta iuvenum voluntatem: “ Pater meus grave vobis imposuit iugum, quod ego gravius faciam. Pater meus cecidit vos flagellis, ego vero caedam scorpionibus ”.
10.15 Et non acquievit populi precibus. Erat enim voluntatis Dei, ut compleretur sermo eius, quem locutus fuerat per manum Ahiae Silonitis ad Ieroboam filium Nabat.
10.16 Israel autem universus videns quod noluisset eos audire rex, locutus est ad eum: “ Non est nobis pars in David, neque hereditas in filio Isai! Revertere in tabernacula tua, Israel! Tu autem vide domum tuam, David! ”. Et abiit Israel in tabernacula sua.
10.17 Super filios autem Israel, qui habitabant in civitatibus Iudae, regnavit Roboam.
10.18 Misitque rex Roboam Adoram, qui praeerat servituti, et lapidaverunt eum filii Israel, et mortuus est. Porro rex Roboam currum festinavit ascendere et fugit in Ierusalem.
10.19 Recessitque Israel a domo David usque ad diem hanc.
11.1 Als aber Rehabeam nach Jerusalem kam, versammelte er das Haus Juda und Benjamin, 180000 streitbare junge Männer, um wider Israel zu streiten und das Königreich wieder an Rehabeam zu bringen.
11.2 Aber das Wort des HERRN kam zu Semaja, dem Manne Gottes, also:
11.3 Sage zu Rehabeam, dem Sohne Salomos, dem König von Juda, und zu ganz Israel, das unter Juda und Benjamin ist, und sprich:
11.4 So spricht der HERR: Ihr sollt nicht hinaufziehen, noch wider eure Brüder streiten! Jedermann kehre wieder heim! Denn solches ist von mir so gefügt worden. Sie folgten den Worten des HERRN und kehrten um und zogen nicht wider Jerobeam.
11.5 Und Rehabeam blieb zu Jerusalem und baute Städte in Juda zu Festungen um,
11.6 und zwar baute er Bethlehem, Etam, Tekoa,
11.7 Beth-Zur, Socho, Adullam,
11.8 Gat, Marescha, Siph,
11.9 Adoraim, Lachis, Aseka,
11.10 Zorea, Ajalon und Hebron, welche in Juda und Benjamin waren, zu Festungen um.
11.11 Und er verstärkte die Festungen und tat Befehlshaber hinein und Vorräte an Nahrung, Öl und Wein,
11.12 und tat in alle Städte Schilde und Speere und machte sie sehr fest. So gehörten Juda und Benjamin ihm.
11.13 Auch die Priester und Leviten aus ganz Israel und aus allen ihren Gebieten stellten sich zu ihm.
11.14 Denn die Leviten verließen ihre Bezirke und ihr Besitztum und kamen nach Juda und Jerusalem. Denn Jerobeam und seine Söhne hatten sie verstoßen, also daß sie des Priesteramts nicht pflegen konnten vor dem HERRN;
11.15 er bestellte aber für sich selbst Priester, für die Höhen und für die Böcke und Kälber, welche er machen ließ.
11.16 Jenen Leviten aber folgten aus allen Stämmen Israels die, welche ihr Herz darauf richteten, den HERRN, den Gott Israels, zu suchen; diese kamen nach Jerusalem, dem HERRN, dem Gott ihrer Väter, zu opfern.
11.17 Diese stärkten das Königreich Juda und ermutigten Rehabeam, den Sohn Salomos, drei Jahre lang; denn sie wandelten auf dem Wege Davids und Salomos drei Jahre lang.
11.18 Und Rehabeam nahm Machalat, die Tochter Jerimots, des Sohnes Davids, zur Frau, und Abichail, die Tochter Eliabs, des Sohnes Isais.
11.19 Die gebar ihm Söhne: Jeusch, Semarja und Sacham.
11.20 Nach dieser nahm er Maacha, die Tochter Absaloms, die gebar ihm Abija, Attai, Sisa und Selomit.
11.21 Aber Rehabeam hatte Maacha, die Tochter Absaloms, lieber als alle seine andern Frauen und Nebenfrauen und zeugte achtundzwanzig Söhne und sechzig Töchter.
11.22 Und Rehabeam setze Abija, den Sohn der Maacha, zum Haupt und zum Fürsten unter seinen Brüdern; denn er gedachte ihn zum König zu machen.
11.23 Und er war verständig und verteilte alle seine Söhne in alle Landschaften von Juda und Benjamin, in alle festen Städte. Und er gab ihnen reichlichen Unterhalt und verlangte viele Frauen für sie.
11.1 καὶ ἦλθεν ροβοαμ εἰς ιερουσαλημ καὶ ἐξεκκλησίασεν τὸν ιουδαν καὶ βενιαμιν ἑκατὸν ὀγδοήκοντα χιλιάδας νεανίσκων ποιούντων πόλεμον καὶ ἐπολέμει πρὸς ισραηλ τοῦ ἐπιστρέψαι τὴν βασιλείαν τῷ ροβοαμ
11.2 καὶ ἐγένετο λόγος κυρίου πρὸς σαμαιαν ἄνθρωπον τοῦ θεοῦ λέγων
11.3 εἰπὸν πρὸς ροβοαμ τὸν τοῦ σαλωμων καὶ πρὸς πάντα ιουδαν καὶ βενιαμιν λέγων
11.4 τάδε λέγει κύριος οὐκ ἀναβήσεσθε καὶ οὐ πολεμήσετε πρὸς τοὺς ἀδελφοὺς ὑμῶν ἀποστρέφετε ἕκαστος εἰς τὸν οἶκον αὐτοῦ ὅτι παρ' ἐμοῦ ἐγένετο τὸ ῥῆμα τοῦτο καὶ ἐπήκουσαν τοῦ λόγου κυρίου καὶ ἀπεστράφησαν τοῦ μὴ πορευθῆναι ἐπὶ ιεροβοαμ
11.5 καὶ κατῴκησεν ροβοαμ εἰς ιερουσαλημ καὶ ᾠκοδόμησεν πόλεις τειχήρεις ἐν τῇ ιουδαίᾳ
11.6 καὶ ᾠκοδόμησεν τὴν βαιθλεεμ καὶ τὴν αιταμ καὶ τὴν θεκωε
11.7 καὶ τὴν βαιθσουρα καὶ τὴν σοκχωθ καὶ τὴν οδολλαμ
11.8 καὶ τὴν γεθ καὶ τὴν μαρισαν καὶ τὴν ζιφ
11.9 καὶ τὴν αδωραιμ καὶ τὴν λαχις καὶ τὴν αζηκα
11.10 καὶ τὴν σαραα καὶ τὴν αιαλων καὶ τὴν χεβρων ἥ ἐστιν τοῦ ιουδα καὶ βενιαμιν πόλεις τειχήρεις
11.11 καὶ ὠχύρωσεν αὐτὰς τείχεσιν καὶ ἔδωκεν ἐν αὐταῖς ἡγουμένους καὶ παραθέσεις βρωμάτων ἔλαιον καὶ οἶνον
11.12 κατὰ πόλιν καὶ κατὰ πόλιν θυρεοὺς καὶ δόρατα καὶ κατίσχυσεν αὐτὰς εἰς πλῆθος σφόδρα καὶ ἦσαν αὐτῷ ιουδα καὶ βενιαμιν
11.13 καὶ οἱ ἱερεῖς καὶ οἱ λευῖται οἳ ἦσαν ἐν παντὶ ισραηλ συνήχθησαν πρὸς αὐτὸν ἐκ πάντων τῶν ὁρίων
11.14 ὅτι ἐγκατέλιπον οἱ λευῖται τὰ σκηνώματα τῆς κατασχέσεως αὐτῶν καὶ ἐπορεύθησαν πρὸς ιουδαν εἰς ιερουσαλημ ὅτι ἐξέβαλεν αὐτοὺς ιεροβοαμ καὶ οἱ υἱοὶ αὐτοῦ τοῦ μὴ λειτουργεῖν κυρίῳ
11.15 καὶ κατέστησεν ἑαυτῷ ἱερεῖς τῶν ὑψηλῶν καὶ τοῖς εἰδώλοις καὶ τοῖς ματαίοις καὶ τοῖς μόσχοις ἃ ἐποίησεν ιεροβοαμ
11.16 καὶ ἐξέβαλεν αὐτοὺς ἀπὸ φυλῶν ισραηλ οἳ ἔδωκαν καρδίαν αὐτῶν τοῦ ζητῆσαι κύριον θεὸν ισραηλ καὶ ἦλθον εἰς ιερουσαλημ θῦσαι κυρίῳ θεῷ τῶν πατέρων αὐτῶν
11.17 καὶ κατίσχυσαν τὴν βασιλείαν ιουδα καὶ κατίσχυσαν ροβοαμ τὸν τοῦ σαλωμων εἰς ἔτη τρία ὅτι ἐπορεύθη ἐν ταῖς ὁδοῖς δαυιδ καὶ σαλωμων ἔτη τρία
11.18 καὶ ἔλαβεν ἑαυτῷ ροβοαμ γυναῖκα τὴν μολλαθ θυγατέρα ιεριμουθ υἱοῦ δαυιδ αβαιαν θυγατέρα ελιαβ τοῦ ιεσσαι
11.19 καὶ ἔτεκεν αὐτῷ υἱοὺς τὸν ιαους καὶ τὸν σαμαριαν καὶ τὸν ροολλαμ
11.20 καὶ μετὰ ταῦτα ἔλαβεν ἑαυτῷ τὴν μααχα θυγατέρα αβεσσαλωμ καὶ ἔτεκεν αὐτῷ τὸν αβια καὶ τὸν ιεθθι καὶ τὸν ζιζα καὶ τὸν εμμωθ
11.21 καὶ ἠγάπησεν ροβοαμ τὴν μααχαν θυγατέρα αβεσσαλωμ ὑπὲρ πάσας τὰς γυναῖκας αὐτοῦ καὶ τὰς παλλακὰς αὐτοῦ ὅτι γυναῖκας δέκα ὀκτὼ εἶχεν καὶ παλλακὰς τριάκοντα καὶ ἐγέννησεν υἱοὺς εἴκοσι ὀκτὼ καὶ θυγατέρας ἑξήκοντα
11.22 καὶ κατέστησεν εἰς ἄρχοντα ροβοαμ τὸν αβια τὸν τῆς μααχα εἰς ἡγούμενον ἐν τοῖς ἀδελφοῖς αὐτοῦ ὅτι βασιλεῦσαι διενοεῖτο αὐτόν
11.23 καὶ κατέστησεν εἰς ἄρχοντα ροβοαμ τὸν αβια τὸν τῆς μααχα εἰς ἡγούμενον ἐν τοῖς ἀδελφοῖς αὐτοῦ ὅτι βασιλεῦσαι διενοεῖτο αὐτόν καὶ ηὐξήθη παρὰ πάντας τοὺς υἱοὺς αὐτοῦ ἐν πᾶσιν τοῖς ὁρίοις ιουδα καὶ βενιαμιν καὶ ἐν ταῖς πόλεσιν ταῖς ὀχυραῖς καὶ ἔδωκεν αὐταῖς τροφὰς πλῆθος πολὺ καὶ ᾐτήσατο πλῆθος γυναικῶν
11.1 kai ehlthen roboam eis ieroysalehm kai exekklehsiasen ton ioydan kai beniamin ekaton ogdoehkonta chiliadas neaniskohn poioyntohn polemon kai epolemei pros israehl toy epistrepsai tehn basileian toh roboam
11.2 kai egeneto logos kyrioy pros samaian anthrohpon toy theoy legohn
11.3 eipon pros roboam ton toy salohmohn kai pros panta ioydan kai beniamin legohn
11.4 tade legei kyrios oyk anabehsesthe kai oy polemehsete pros toys adelphoys ymohn apostrephete ekastos eis ton oikon aytoy oti par' emoy egeneto to rehma toyto kai epehkoysan toy logoy kyrioy kai apestraphehsan toy meh poreythehnai epi ieroboam
11.5 kai katohkehsen roboam eis ieroysalehm kai ohkodomehsen poleis teichehreis en teh ioydaia
11.6 kai ohkodomehsen tehn baithleem kai tehn aitam kai tehn thekohe
11.7 kai tehn baithsoyra kai tehn sokchohth kai tehn odollam
11.8 kai tehn geth kai tehn marisan kai tehn ziph
11.9 kai tehn adohraim kai tehn lachis kai tehn azehka
11.10 kai tehn saraa kai tehn aialohn kai tehn chebrohn eh estin toy ioyda kai beniamin poleis teichehreis
11.11 kai ohchyrohsen aytas teichesin kai edohken en aytais ehgoymenoys kai paratheseis brohmatohn elaion kai oinon
11.12 kata polin kai kata polin thyreoys kai dorata kai katischysen aytas eis plehthos sphodra kai ehsan aytoh ioyda kai beniamin
11.13 kai oi iereis kai oi leyitai oi ehsan en panti israehl synehchthehsan pros ayton ek pantohn tohn oriohn
11.14 oti egkatelipon oi leyitai ta skehnohmata tehs katascheseohs aytohn kai eporeythehsan pros ioydan eis ieroysalehm oti exebalen aytoys ieroboam kai oi yioi aytoy toy meh leitoyrgein kyrioh
11.15 kai katestehsen eaytoh iereis tohn ypsehlohn kai tois eidohlois kai tois mataiois kai tois moschois a epoiehsen ieroboam
11.16 kai exebalen aytoys apo phylohn israehl oi edohkan kardian aytohn toy zehtehsai kyrion theon israehl kai ehlthon eis ieroysalehm thysai kyrioh theoh tohn paterohn aytohn
11.17 kai katischysan tehn basileian ioyda kai katischysan roboam ton toy salohmohn eis eteh tria oti eporeytheh en tais odois dayid kai salohmohn eteh tria
11.18 kai elaben eaytoh roboam gynaika tehn mollath thygatera ierimoyth yioy dayid abaian thygatera eliab toy iessai
11.19 kai eteken aytoh yioys ton iaoys kai ton samarian kai ton roollam
11.20 kai meta tayta elaben eaytoh tehn maacha thygatera abessalohm kai eteken aytoh ton abia kai ton ieththi kai ton ziza kai ton emmohth
11.21 kai ehgapehsen roboam tehn maachan thygatera abessalohm yper pasas tas gynaikas aytoy kai tas pallakas aytoy oti gynaikas deka oktoh eichen kai pallakas triakonta kai egennehsen yioys eikosi oktoh kai thygateras exehkonta
11.22 kai katestehsen eis archonta roboam ton abia ton tehs maacha eis ehgoymenon en tois adelphois aytoy oti basileysai dienoeito ayton
11.23 kai katestehsen eis archonta roboam ton abia ton tehs maacha eis ehgoymenon en tois adelphois aytoy oti basileysai dienoeito ayton kai ehyxehtheh para pantas toys yioys aytoy en pasin tois oriois ioyda kai beniamin kai en tais polesin tais ochyrais kai edohken aytais trophas plehthos poly kai ehtehsato plehthos gynaikohn
11.1 וַיָּבֹא רְחַבְעָם יְרוּשָׁלִַם וַיַּקְהֵל אֶת־בֵּית יְהוּדָה וּבִנְיָמִן מֵאָה וּשְׁמֹונִים אֶלֶף בָּחוּר עֹשֵׂה מִלְחָמָה לְהִלָּחֵם עִם־יִשְׂרָאֵל לְהָשִׁיב אֶת־הַמַּמְלָכָה לִרְחַבְעָם׃ פ
11.2 וַיְהִי דְּבַר־יְהוָה אֶל־שְׁמַעְיָהוּ אִישׁ־הָאֱלֹהִים לֵאמֹר׃
11.3 אֱמֹר אֶל־רְחַבְעָם בֶּן־שְׁלֹמֹה מֶלֶךְ יְהוּדָה וְאֶל כָּל־יִשְׂרָאֵל בִּיהוּדָה וּבִנְיָמִן לֵאמֹר׃
11.4 כֹּה אָמַר יְהוָה לֹא־תַעֲלוּ וְלֹא־תִלָּחֲמוּ עִם־אֲחֵיכֶם וּבוּ אִישׁ לְבֵיתֹו כִּי מֵאִתִּי נִהְיָה הַדָּבָר הַזֶּה וַיִּשְׁמְעוּ אֶת־דִּבְרֵי יְהוָה וַיָּשֻׁבוּ מִלֶּכֶת אֶל־יָרָבְעָם׃ פ
11.5 וַיֵּשֶׁב רְחַבְעָם בִּירוּשָׁלִָם וַיִּבֶן עָרִים לְמָצֹור בִּיהוּדָה׃
11.6 וַיִּבֶן אֶת־בֵּית־לֶחֶם וְאֶת־עֵיטָם וְאֶת־תְּקֹועַ׃
11.7 וְאֶת־בֵּית־צוּר וְאֶת־שֹׂוכֹו וְאֶת־עֲדֻלָּם׃
11.8 וְאֶת־גַּת וְאֶת־מָרֵשָׁה וְאֶת־זִיף׃
11.9 וְאֶת־אֲדֹורַיִם וְאֶת־לָכִישׁ וְאֶת־עֲזֵקָה׃
11.10 וְאֶת־צָרְעָה וְאֶת־אַיָּלֹון וְאֶת־חֶבְרֹון אֲשֶׁר בִּיהוּדָה וּבְבִנְיָמִן עָרֵי מְצֻרֹות׃
11.11 וַיְחַזֵּק אֶת־הַמְּצֻרֹות וַיִּתֵּן בָּהֶם נְגִידִים וְאֹצְרֹות מַאֲכָל וְשֶׁמֶן וָיָיִן׃
11.12 וּבְכָל־עִיר וָעִיר צִנֹּות וּרְמָחִים וַיְחַזְּקֵם לְהַרְבֵּה מְאֹד וַיְהִי־לֹו יְהוּדָה וּבִנְיָמִן׃ ס
11.13 וְהַכֹּהֲנִים וְהַלְוִיִּם אֲשֶׁר בְּכָל־יִשְׂרָאֵל הִתְיַצְּבוּ עָלָיו מִכָּל־גְּבוּלָם׃
11.14 כִּי־עָזְבוּ הַלְוִיִּם אֶת־מִגְרְשֵׁיהֶם וַאֲחֻזָּתָם וַיֵּלְכוּ לִיהוּדָה וְלִירוּשָׁלִָם כִּי־הִזְנִיחָם יָרָבְעָם וּבָנָיו מִכַּהֵן לַיהוָה׃
11.15 וַיַּעֲמֶד־לֹו כֹּהֲנִים לַבָּמֹות וְלַשְּׂעִירִים וְלָעֲגָלִים אֲשֶׁר עָשָׂה׃
11.16 וְאַחֲרֵיהֶם מִכֹּל שִׁבְטֵי יִשְׂרָאֵל הַנֹּתְנִים אֶת־לְבָבָם לְבַקֵּשׁ אֶת־יְהוָה אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל בָּאוּ יְרוּשָׁלִַם לִזְבֹּוחַ לַיהוָה אֱלֹהֵי אֲבֹותֵיהֶם׃
11.17 וַיְחַזְּקוּ אֶת־מַלְכוּת יְהוּדָה וַיְאַמְּצוּ אֶת־רְחַבְעָם בֶּן־שְׁלֹמֹה לְשָׁנִים שָׁלֹושׁ כִּי הָלְכוּ בְּדֶרֶךְ דָּוִיד וּשְׁלֹמֹה לְשָׁנִים שָׁלֹושׁ׃
11.18 וַיִּקַּח־לֹו רְחַבְעָם אִשָּׁה אֶת־מָחֲלַת [בֶּן כ] (בַּת־יְרִימֹות ק) בֶּן־דָּוִיד אֲבִיהַיִל בַּת־אֱלִיאָב בֶּן־יִשָׁי׃
11.19 וַתֵּלֶד לֹו בָּנִים אֶת־יְעוּשׁ וְאֶת־שְׁמַרְיָה וְאֶת־זָהַם׃
11.20 וְאַחֲרֶיהָ לָקַח אֶת־מַעֲכָה בַּת־אַבְשָׁלֹום וַתֵּלֶד לֹו אֶת־אֲבִיָּה וְאֶת־עַתַּי וְאֶת־זִיזָא וְאֶת־שְׁלֹמִית׃
11.21 וַיֶּאֱהַב רְחַבְעָם אֶת־מַעֲכָה בַת־אַבְשָׁלֹום מִכָּל־נָשָׁיו וּפִילַגְשָׁיו כִּי נָשִׁים שְׁמֹונֶה־עֶשְׂרֵה נָשָׂא וּפִילַגְשִׁים שִׁשִּׁים וַיֹּולֶד עֶשְׂרִים וּשְׁמֹונָה בָּנִים וְשִׁשִּׁים בָּנֹות׃
11.22 וַיַּעֲמֵד לָרֹאשׁ רְחַבְעָם אֶת־אֲבִיָּה בֶן־מַעֲכָה לְנָגִיד בְּאֶחָיו כִּי לְהַמְלִיכֹו׃
11.23 וַיָּבֶן וַיִּפְרֹץ מִכָּל־בָּנָיו לְכָל־אַרְצֹות יְהוּדָה וּבִנְיָמִן לְכֹל עָרֵי הַמְּצֻרֹות וַיִּתֵּן לָהֶם הַמָּזֹון לָרֹב וַיִּשְׁאַל הֲמֹון נָשִׁים׃
11.1 wajaaboA rhabOaam jrwxxaalaim wajaqHel Aaet-bejt jHwdaaH wbinjaamin meAaaH wxxmownijm Aaelaep baahwr OoxeH milhaamaaH lHilaahem Oim-jixraaAel lHaaxxijb Aaet-HamamlaakaaH lirhabOaam׃ p
11.2 wajHij dbar-jHwaaH Aael-xxmaOjaaHw Aijxx-HaaAaeloHijm leAmor׃
11.3 Aaemor Aael-rhabOaam baen-xxlomoH maelaek jHwdaaH wAael kaal-jixraaAel bijHwdaaH wbinjaamin leAmor׃
11.4 koH Aaamar jHwaaH loA-taOalw wloA-tilaahamw Oim-Aahejkaem wbw Aijxx lbejtow kij meAitij niHjaaH Hadaabaar HazaeH wajixxmOw Aaet-dibrej jHwaaH wajaaxxubw milaekaet Aael-jaaraabOaam׃ p
11.5 wajexxaeb rhabOaam bijrwxxaalaaim wajibaen Oaarijm lmaacowr bijHwdaaH׃
11.6 wajibaen Aaet-bejt-laehaem wAaet-OejTaam wAaet-tqowOa׃
11.7 wAaet-bejt-cwr wAaet-xowkow wAaet-Oadulaam׃
11.8 wAaet-gat wAaet-maarexxaaH wAaet-zijp׃
11.9 wAaet-Aadowrajim wAaet-laakijxx wAaet-OazeqaaH׃
11.10 wAaet-caarOaaH wAaet-Aajaalown wAaet-haebrown Aaxxaer bijHwdaaH wbbinjaamin Oaarej mcurowt׃
11.11 wajhazeq Aaet-Hamcurowt wajiten baaHaem ngijdijm wAocrowt maAakaal wxxaemaen waajaajin׃
11.12 wbkaal-Oijr waaOijr cinowt wrmaahijm wajhazqem lHarbeH mAod wajHij-low jHwdaaH wbinjaamin׃ s
11.13 wHakoHanijm wHalwijim Aaxxaer bkaal-jixraaAel Hitjacbw Oaalaajw mikaal-gbwlaam׃
11.14 kij-Oaazbw Halwijim Aaet-migrxxejHaem waAahuzaataam wajelkw lijHwdaaH wlijrwxxaalaaim kij-Hiznijhaam jaaraabOaam wbaanaajw mikaHen lajHwaaH׃
11.15 wajaOamaed-low koHanijm labaamowt wlaxOijrijm wlaaOagaalijm Aaxxaer OaaxaaH׃
11.16 wAaharejHaem mikol xxibTej jixraaAel Hanotnijm Aaet-lbaabaam lbaqexx Aaet-jHwaaH AaeloHej jixraaAel baaAw jrwxxaalaim lizbowha lajHwaaH AaeloHej AabowtejHaem׃
11.17 wajhazqw Aaet-malkwt jHwdaaH wajAamcw Aaet-rhabOaam baen-xxlomoH lxxaanijm xxaalowxx kij Haalkw bdaeraek daawijd wxxlomoH lxxaanijm xxaalowxx׃
11.18 wajiqah-low rhabOaam AixxaaH Aaet-maahalat [baen k] (bat-jrijmowt q) baen-daawijd AabijHajil bat-AaelijAaab baen-jixxaaj׃
11.19 watelaed low baanijm Aaet-jOwxx wAaet-xxmarjaaH wAaet-zaaHam׃
11.20 wAaharaejHaa laaqah Aaet-maOakaaH bat-Aabxxaalowm watelaed low Aaet-AabijaaH wAaet-Oataj wAaet-zijzaaA wAaet-xxlomijt׃
11.21 wajaeAaeHab rhabOaam Aaet-maOakaaH bat-Aabxxaalowm mikaal-naaxxaajw wpijlagxxaajw kij naaxxijm xxmownaeH-OaexreH naaxaaA wpijlagxxijm xxixxijm wajowlaed Oaexrijm wxxmownaaH baanijm wxxixxijm baanowt׃
11.22 wajaOamed laaroAxx rhabOaam Aaet-AabijaaH baen-maOakaaH lnaagijd bAaehaajw kij lHamlijkow׃
11.23 wajaabaen wajiproc mikaal-baanaajw lkaal-Aarcowt jHwdaaH wbinjaamin lkol Oaarej Hamcurowt wajiten laaHaem Hamaazown laarob wajixxAal Hamown naaxxijm׃
11.1 ויבא רחבעם ירושלם ויקהל את־בית יהודה ובנימן מאה ושמונים אלף בחור עשה מלחמה להלחם עם־ישראל להשיב את־הממלכה לרחבעם׃ פ
11.2 ויהי דבר־יהוה אל־שמעיהו איש־האלהים לאמר׃
11.3 אמר אל־רחבעם בן־שלמה מלך יהודה ואל כל־ישראל ביהודה ובנימן לאמר׃
11.4 כה אמר יהוה לא־תעלו ולא־תלחמו עם־אחיכם ובו איש לביתו כי מאתי נהיה הדבר הזה וישמעו את־דברי יהוה וישבו מלכת אל־ירבעם׃ פ
11.5 וישב רחבעם בירושלם ויבן ערים למצור ביהודה׃
11.6 ויבן את־בית־לחם ואת־עיטם ואת־תקוע׃
11.7 ואת־בית־צור ואת־שוכו ואת־עדלם׃
11.8 ואת־גת ואת־מרשה ואת־זיף׃
11.9 ואת־אדורים ואת־לכיש ואת־עזקה׃
11.10 ואת־צרעה ואת־אילון ואת־חברון אשר ביהודה ובבנימן ערי מצרות׃
11.11 ויחזק את־המצרות ויתן בהם נגידים ואצרות מאכל ושמן ויין׃
11.12 ובכל־עיר ועיר צנות ורמחים ויחזקם להרבה מאד ויהי־לו יהודה ובנימן׃ ס
11.13 והכהנים והלוים אשר בכל־ישראל התיצבו עליו מכל־גבולם׃
11.14 כי־עזבו הלוים את־מגרשיהם ואחזתם וילכו ליהודה ולירושלם כי־הזניחם ירבעם ובניו מכהן ליהוה׃
11.15 ויעמד־לו כהנים לבמות ולשעירים ולעגלים אשר עשה׃
11.16 ואחריהם מכל שבטי ישראל הנתנים את־לבבם לבקש את־יהוה אלהי ישראל באו ירושלם לזבוח ליהוה אלהי אבותיהם׃
11.17 ויחזקו את־מלכות יהודה ויאמצו את־רחבעם בן־שלמה לשנים שלוש כי הלכו בדרך דויד ושלמה לשנים שלוש׃
11.18 ויקח־לו רחבעם אשה את־מחלת [בן כ] (בת־ירימות ק) בן־דויד אביהיל בת־אליאב בן־ישי׃
11.19 ותלד לו בנים את־יעוש ואת־שמריה ואת־זהם׃
11.20 ואחריה לקח את־מעכה בת־אבשלום ותלד לו את־אביה ואת־עתי ואת־זיזא ואת־שלמית׃
11.21 ויאהב רחבעם את־מעכה בת־אבשלום מכל־נשיו ופילגשיו כי נשים שמונה־עשרה נשא ופילגשים ששים ויולד עשרים ושמונה בנים וששים בנות׃
11.22 ויעמד לראש רחבעם את־אביה בן־מעכה לנגיד באחיו כי להמליכו׃
11.23 ויבן ויפרץ מכל־בניו לכל־ארצות יהודה ובנימן לכל ערי המצרות ויתן להם המזון לרב וישאל המון נשים׃
11.1 wjbA rhbOm jrwxlm wjqHl At-bjt jHwdH wbnjmn mAH wxmwnjm Alp bhwr OxH mlhmH lHlhm Om-jxrAl lHxjb At-HmmlkH lrhbOm׃ p
11.2 wjHj dbr-jHwH Al-xmOjHw Ajx-HAlHjm lAmr׃
11.3 Amr Al-rhbOm bn-xlmH mlk jHwdH wAl kl-jxrAl bjHwdH wbnjmn lAmr׃
11.4 kH Amr jHwH lA-tOlw wlA-tlhmw Om-Ahjkm wbw Ajx lbjtw kj mAtj nHjH Hdbr HzH wjxmOw At-dbrj jHwH wjxbw mlkt Al-jrbOm׃ p
11.5 wjxb rhbOm bjrwxlm wjbn Orjm lmcwr bjHwdH׃
11.6 wjbn At-bjt-lhm wAt-OjTm wAt-tqwO׃
11.7 wAt-bjt-cwr wAt-xwkw wAt-Odlm׃
11.8 wAt-gt wAt-mrxH wAt-zjp׃
11.9 wAt-Adwrjm wAt-lkjx wAt-OzqH׃
11.10 wAt-crOH wAt-Ajlwn wAt-hbrwn Axr bjHwdH wbbnjmn Orj mcrwt׃
11.11 wjhzq At-Hmcrwt wjtn bHm ngjdjm wAcrwt mAkl wxmn wjjn׃
11.12 wbkl-Ojr wOjr cnwt wrmhjm wjhzqm lHrbH mAd wjHj-lw jHwdH wbnjmn׃ s
11.13 wHkHnjm wHlwjm Axr bkl-jxrAl Htjcbw Oljw mkl-gbwlm׃
11.14 kj-Ozbw Hlwjm At-mgrxjHm wAhztm wjlkw ljHwdH wljrwxlm kj-Hznjhm jrbOm wbnjw mkHn ljHwH׃
11.15 wjOmd-lw kHnjm lbmwt wlxOjrjm wlOgljm Axr OxH׃
11.16 wAhrjHm mkl xbTj jxrAl Hntnjm At-lbbm lbqx At-jHwH AlHj jxrAl bAw jrwxlm lzbwh ljHwH AlHj AbwtjHm׃
11.17 wjhzqw At-mlkwt jHwdH wjAmcw At-rhbOm bn-xlmH lxnjm xlwx kj Hlkw bdrk dwjd wxlmH lxnjm xlwx׃
11.18 wjqh-lw rhbOm AxH At-mhlt [bn k] (bt-jrjmwt q) bn-dwjd AbjHjl bt-AljAb bn-jxj׃
11.19 wtld lw bnjm At-jOwx wAt-xmrjH wAt-zHm׃
11.20 wAhrjH lqh At-mOkH bt-Abxlwm wtld lw At-AbjH wAt-Otj wAt-zjzA wAt-xlmjt׃
11.21 wjAHb rhbOm At-mOkH bt-Abxlwm mkl-nxjw wpjlgxjw kj nxjm xmwnH-OxrH nxA wpjlgxjm xxjm wjwld Oxrjm wxmwnH bnjm wxxjm bnwt׃
11.22 wjOmd lrAx rhbOm At-AbjH bn-mOkH lngjd bAhjw kj lHmljkw׃
11.23 wjbn wjprc mkl-bnjw lkl-Arcwt jHwdH wbnjmn lkl Orj Hmcrwt wjtn lHm Hmzwn lrb wjxAl Hmwn nxjm׃
11.1 Venit autem Roboam in Ie rusalem et convocavit univer sam domum Iudae et Beniamin, centum octoginta milia electorum bellantium, ut dimicaret contra Israel et converteret ad se regnum suum.
11.2 Factusque est sermo Domini ad Semeiam hominem Dei dicens:
11.3 “ Loquere ad Roboam filium Salomonis regem Iudae et ad universum Israel, qui est in Iuda et Beniamin:
11.4 Haec dicit Dominus: Non ascendetis neque pugnabitis contra fratres vestros. Revertatur unusquisque in domum suam, quia mea hoc gestum est voluntate ”. Qui cum audissent sermonem Domini, reversi sunt nec perrexerunt contra Ieroboam.
11.5 Habitavit autem Roboam in Ierusalem et aedificavit civitates muratas in Iuda.
11.6 Exstruxitque Bethlehem et Etam et Thecue,
11.7 Bethsur quoque et Socho et Odollam
11.8 necnon Geth et Maresa et Ziph,
11.9 sed et Aduram et Lachis et Azeca,
11.10 Saraa quoque et Aialon et Hebron, quae erant in Iuda et Beniamin civitates munitissimas.
11.11 Cumque clausisset eas muris, posuit in eis principes ciborumque horrea et olei et vini.
11.12 Sed et in singulis urbibus fecit armamentarium scutorum et hastarum firmavitque eas summa diligentia et imperavit super Iudam et Beniamin.
11.13 Sacerdotes autem et Levitae, qui erant in universo Israel, venerunt ad eum de cunctis sedibus suis.
11.14 Levitae relinquentes suburbana et possessiones suas transierunt ad Iudam et Ierusalem, eo quod abiecisset eos Ieroboam et posteri eius, ne sacerdotio Domini fungerentur.
11.15 Qui constituit sibi sacerdotes excelsorum et daemoniorum vitulorumque, quos fecerat.
11.16 Sed sequentes eos et de cunctis tribubus Israel quicumque dederant cor suum, ut quaererent Dominum, Deum Israel, venerunt Ierusalem ad immolandum victimas Domino, Deo patrum suorum.
11.17 Et roboraverunt regnum Iudae et confirmaverunt Roboam filium Salomonis per tres annos; ambulaverunt enim in viis David et Salomonis annis tantum tribus.
11.18 Duxit autem Roboam uxorem Mahalath filiam Ierimoth filii David et Abihail filiae Eliab filii Isai,
11.19 quae peperit ei filios Iehus et Samariam et Zoom.
11.20 Post hanc quoque accepit Maacha filiam Absalom, quae peperit ei Abia et Ethai et Ziza et Salomith.
11.21 Amavit autem Roboam Maacha filiam Absalom super omnes uxores suas et concubinas; nam uxores decem et octo duxerat, concubinas autem sexaginta. Et genuit viginti octo filios et sexaginta filias.
11.22 Constituit vero in capite Abiam filium Maacha ducem super fratres suos; ipsum enim regem facere cogitabat.
11.23 Et sapienter filios suos dispersit in cunctis finibus Iudae et Beniamin in universis civitatibus muratis. Praebuitque eis escas plurimas et multas petivit uxores.
12.1 Als aber Rehabeams Herrschaft befestigt und er stark geworden war, verließ er das Gesetz des HERRN, und ganz Israel mit ihm.
12.2 Da geschah es, daß im fünften Jahre des Königs Rehabeam Sisak, der König von Ägypten, wider Jerusalem heraufzog (denn sie hatten sich am HERRN versündigt)
12.3 mit 1200 Wagen und 60000 Reitern; und das Volk war nicht zu zählen, das mit ihm aus Ägypten kam: Lybier, Suchiter und Mohren.
12.4 Und er eroberte die festen Städte, die in Juda waren, und gelangte bis nach Jerusalem.
12.5 Da kam Semaja, der Prophet, zu Rehabeam und zu den Obersten Judas, die sich um Sisaks willen zu Jerusalem versammelt hatten, und sprach zu ihnen: So spricht der HERR: Ihr habt mich verlassen; darum habe auch Ich euch verlassen und in Sisaks Hand gegeben!
12.6 Da demütigten sich die Obersten Israels mit dem König und sprachen: Der HERR ist gerecht!
12.7 Als aber der HERR sah, daß sie sich demütigten, erging das Wort des HERRN an Semaja also: Sie haben sich gedemütigt, darum will ich sie nicht verderben, sondern ich will ihnen ein wenig Rettung verschaffen, daß mein Grimm durch die Hand Sisaks nicht auf Jerusalem ausgegossen werde.
12.8 Doch sollen sie ihm untertan sein, damit sie erfahren, was es sei, mir zu dienen, oder den Königreichen der Länder zu dienen.
12.9 Also zog Sisak, der König von Ägypten, nach Jerusalem hinauf und nahm die Schätze im Hause des HERRN und die Schätze im Hause des Königs und nahm alles hinweg, auch die goldenen Schilde, welche Salomo hatte machen lassen.
12.10 An deren Statt ließ der König Rehabeam eherne Schilde machen und übergab sie dem Obersten der Trabanten, die an der Tür des Hauses des Königs hüteten.
12.11 Und sooft der König in das Haus des HERRN ging, kamen die Trabanten und trugen sie und brachten sie wieder in der Trabanten Kammer.
12.12 Weil er sich nun demütigte, wandte sich der Zorn des HERRN von ihm, so daß nicht alles verderbt wurde; denn es war in Juda noch etwas Gutes.
12.13 Also erholte sich der König Rehabeam in Jerusalem und regierte. Denn einundvierzig Jahre alt war Rehabeam, als er König ward, und regierte siebzehn Jahre lang zu Jerusalem, in der Stadt, die der HERR aus allen Stämmen Israels erwählt hatte, daß er seinen Namen daselbst wohnen lasse. Seine Mutter aber hieß Naama, eine Ammoniterin.
12.14 Und er tat das Böse; denn er hatte sein Herz nicht darauf gerichtet, den HERRN zu suchen.
12.15 Die Geschichten aber Rehabeams, die früheren und die späteren, sind sie nicht geschrieben in den Geschichten Semajas, des Propheten, und Iddos, des Sehers, da die Geschlechter aufgezeichnet sind; dazu die Kriege Rehabeams und Jerobeams, ihr Leben lang?
12.16 Und Rehabeam legte sich zu seinen Vätern und ward begraben in der Stadt Davids; und Abija, sein Sohn, ward König an seiner Statt.
12.1 καὶ ἐγένετο ὡς ἡτοιμάσθη ἡ βασιλεία ροβοαμ καὶ ὡς κατεκρατήθη ἐγκατέλιπεν τὰς ἐντολὰς κυρίου καὶ πᾶς ισραηλ μετ' αὐτοῦ
12.2 καὶ ἐγένετο ἐν τῷ πέμπτῳ ἔτει τῆς βασιλείας ροβοαμ ἀνέβη σουσακιμ βασιλεὺς αἰγύπτου ἐπὶ ιερουσαλημ ὅτι ἥμαρτον ἐναντίον κυρίου
12.3 ἐν χιλίοις καὶ διακοσίοις ἅρμασιν καὶ ἑξήκοντα χιλιάσιν ἵππων καὶ οὐκ ἦν ἀριθμὸς τοῦ πλήθους τοῦ ἐλθόντος μετ' αὐτοῦ ἐξ αἰγύπτου λίβυες τρωγλοδύται καὶ αἰθίοπες
12.4 καὶ κατεκράτησαν τῶν πόλεων τῶν ὀχυρῶν αἳ ἦσαν ἐν ιουδα καὶ ἦλθεν εἰς ιερουσαλημ
12.5 καὶ σαμαιας ὁ προφήτης ἦλθεν πρὸς ροβοαμ καὶ πρὸς τοὺς ἄρχοντας ιουδα τοὺς συναχθέντας εἰς ιερουσαλημ ἀπὸ προσώπου σουσακιμ καὶ εἶπεν αὐτοῖς οὕτως εἶπεν κύριος ὑμεῖς ἐγκατελίπετέ με κἀγὼ ἐγκαταλείψω ὑμᾶς ἐν χειρὶ σουσακιμ
12.6 καὶ ᾐσχύνθησαν οἱ ἄρχοντες ισραηλ καὶ ὁ βασιλεὺς καὶ εἶπαν δίκαιος ὁ κύριος
12.7 καὶ ἐν τῷ ἰδεῖν κύριον ὅτι ἐνετράπησαν καὶ ἐγένετο λόγος κυρίου πρὸς σαμαιαν λέγων ἐνετράπησαν οὐ καταφθερῶ αὐτούς καὶ δώσω αὐτοὺς ὡς μικρὸν εἰς σωτηρίαν καὶ οὐ μὴ στάξῃ ὁ θυμός μου ἐν ιερουσαλημ
12.8 ὅτι ἔσονται εἰς παῖδας καὶ γνώσονται τὴν δουλείαν μου καὶ τὴν δουλείαν τῆς βασιλείας τῆς γῆς
12.9 καὶ ἀνέβη σουσακιμ βασιλεὺς αἰγύπτου καὶ ἔλαβεν τοὺς θησαυροὺς τοὺς ἐν οἴκῳ κυρίου καὶ τοὺς θησαυροὺς τοὺς ἐν οἴκῳ τοῦ βασιλέως τὰ πάντα ἔλαβεν καὶ ἔλαβεν τοὺς θυρεοὺς τοὺς χρυσοῦς οὓς ἐποίησεν σαλωμων
12.10 καὶ ἐποίησεν ροβοαμ θυρεοὺς χαλκοῦς ἀντ' αὐτῶν καὶ κατέστησεν ἐπ' αὐτὸν σουσακιμ ἄρχοντας παρατρεχόντων τοὺς φυλάσσοντας τὸν πυλῶνα τοῦ βασιλέως
12.11 καὶ ἐγένετο ἐν τῷ εἰσελθεῖν τὸν βασιλέα εἰς οἶκον κυρίου εἰσεπορεύοντο οἱ φυλάσσοντες καὶ οἱ παρατρέχοντες καὶ οἱ ἐπιστρέφοντες εἰς ἀπάντησιν τῶν παρατρεχόντων
12.12 καὶ ἐν τῷ ἐντραπῆναι αὐτὸν ἀπεστράφη ἀπ' αὐτοῦ ὀργὴ κυρίου καὶ οὐκ εἰς καταφθορὰν εἰς τέλος καὶ γὰρ ἐν ιουδα ἦσαν λόγοι ἀγαθοί
12.13 καὶ κατίσχυσεν ροβοαμ ἐν ιερουσαλημ καὶ ἐβασίλευσεν καὶ τεσσαράκοντα καὶ ἑνὸς ἐτῶν ροβοαμ ἐν τῷ βασιλεῦσαι αὐτὸν καὶ ἑπτακαίδεκα ἔτη ἐβασίλευσεν ἐν ιερουσαλημ ἐν τῇ πόλει ᾗ ἐξελέξατο κύριος ἐπονομάσαι τὸ ὄνομα αὐτοῦ ἐκεῖ ἐκ πασῶν φυλῶν υἱῶν ισραηλ καὶ ὄνομα τῆς μητρὸς αὐτοῦ νοομμα ἡ αμμανῖτις
12.14 καὶ ἐποίησεν τὸ πονηρόν ὅτι οὐ κατεύθυνεν τὴν καρδίαν αὐτοῦ ἐκζητῆσαι τὸν κύριον
12.15 καὶ λόγοι ροβοαμ οἱ πρῶτοι καὶ οἱ ἔσχατοι οὐκ ἰδοὺ γεγραμμένοι ἐν τοῖς λόγοις σαμαια τοῦ προφήτου καὶ αδδω τοῦ ὁρῶντος καὶ πράξεις αὐτοῦ καὶ ἐπολέμει ροβοαμ τὸν ιεροβοαμ πάσας τὰς ἡμέρας
12.16 καὶ ἀπέθανεν ροβοαμ καὶ ἐτάφη μετὰ τῶν πατέρων αὐτοῦ καὶ ἐτάφη ἐν πόλει δαυιδ καὶ ἐβασίλευσεν αβια υἱὸς αὐτοῦ ἀντ' αὐτοῦ
12.1 kai egeneto ohs ehtoimastheh eh basileia roboam kai ohs katekratehtheh egkatelipen tas entolas kyrioy kai pas israehl met' aytoy
12.2 kai egeneto en toh pemptoh etei tehs basileias roboam anebeh soysakim basileys aigyptoy epi ieroysalehm oti ehmarton enantion kyrioy
12.3 en chiliois kai diakosiois armasin kai exehkonta chiliasin ippohn kai oyk ehn arithmos toy plehthoys toy elthontos met' aytoy ex aigyptoy libyes trohglodytai kai aithiopes
12.4 kai katekratehsan tohn poleohn tohn ochyrohn ai ehsan en ioyda kai ehlthen eis ieroysalehm
12.5 kai samaias o prophehtehs ehlthen pros roboam kai pros toys archontas ioyda toys synachthentas eis ieroysalehm apo prosohpoy soysakim kai eipen aytois oytohs eipen kyrios ymeis egkatelipete me kagoh egkataleipsoh ymas en cheiri soysakim
12.6 kai ehschynthehsan oi archontes israehl kai o basileys kai eipan dikaios o kyrios
12.7 kai en toh idein kyrion oti enetrapehsan kai egeneto logos kyrioy pros samaian legohn enetrapehsan oy kataphtheroh aytoys kai dohsoh aytoys ohs mikron eis sohtehrian kai oy meh staxeh o thymos moy en ieroysalehm
12.8 oti esontai eis paidas kai gnohsontai tehn doyleian moy kai tehn doyleian tehs basileias tehs gehs
12.9 kai anebeh soysakim basileys aigyptoy kai elaben toys thehsayroys toys en oikoh kyrioy kai toys thehsayroys toys en oikoh toy basileohs ta panta elaben kai elaben toys thyreoys toys chrysoys oys epoiehsen salohmohn
12.10 kai epoiehsen roboam thyreoys chalkoys ant' aytohn kai katestehsen ep' ayton soysakim archontas paratrechontohn toys phylassontas ton pylohna toy basileohs
12.11 kai egeneto en toh eiselthein ton basilea eis oikon kyrioy eiseporeyonto oi phylassontes kai oi paratrechontes kai oi epistrephontes eis apantehsin tohn paratrechontohn
12.12 kai en toh entrapehnai ayton apestrapheh ap' aytoy orgeh kyrioy kai oyk eis kataphthoran eis telos kai gar en ioyda ehsan logoi agathoi
12.13 kai katischysen roboam en ieroysalehm kai ebasileysen kai tessarakonta kai enos etohn roboam en toh basileysai ayton kai eptakaideka eteh ebasileysen en ieroysalehm en teh polei eh exelexato kyrios eponomasai to onoma aytoy ekei ek pasohn phylohn yiohn israehl kai onoma tehs mehtros aytoy noomma eh ammanitis
12.14 kai epoiehsen to ponehron oti oy kateythynen tehn kardian aytoy ekzehtehsai ton kyrion
12.15 kai logoi roboam oi prohtoi kai oi eschatoi oyk idoy gegrammenoi en tois logois samaia toy prophehtoy kai addoh toy orohntos kai praxeis aytoy kai epolemei roboam ton ieroboam pasas tas ehmeras
12.16 kai apethanen roboam kai etapheh meta tohn paterohn aytoy kai etapheh en polei dayid kai ebasileysen abia yios aytoy ant' aytoy
12.1 וַיְהִי כְּהָכִין מַלְכוּת רְחַבְעָם וּכְחֶזְקָתֹו עָזַב אֶת־תֹּורַת יְהוָה וְכָל־יִשְׂרָאֵל עִמֹּו׃ פ
12.2 וַיְהִי בַּשָּׁנָה הַחֲמִישִׁית לַמֶּלֶךְ רְחַבְעָם עָלָה שִׁישַׁק מֶלֶךְ־מִצְרַיִם עַל־יְרוּשָׁלִָם כִּי מָעֲלוּ בַּיהוָה׃
12.3 בְּאֶלֶף וּמָאתַיִם רֶכֶב וּבְשִׁשִּׁים אֶלֶף פָּרָשִׁים וְאֵין מִסְפָּר לָעָם אֲשֶׁר־בָּאוּ עִמֹּו מִמִּצְרַיִם לוּבִים סֻכִּיִּים וְכוּשִׁים׃
12.4 וַיִּלְכֹּד אֶת־עָרֵי הַמְּצֻרֹות אֲשֶׁר לִיהוּדָה וַיָּבֹא עַד־יְרוּשָׁלִָם׃ ס
12.5 וּשְׁמַעְיָה הַנָּבִיא בָּא אֶל־רְחַבְעָם וְשָׂרֵי יְהוּדָה אֲשֶׁר־נֶאֶסְפוּ אֶל־יְרוּשָׁלִַם מִפְּנֵי שִׁישָׁק וַיֹּאמֶר לָהֶם כֹּה־אָמַר יְהוָה אַתֶּם עֲזַבְתֶּם אֹתִי וְאַף־אֲנִי עָזַבְתִּי אֶתְכֶם בְּיַד־שִׁישָׁק׃
12.6 וַיִּכָּנְעוּ שָׂרֵי־יִשְׂרָאֵל וְהַמֶּלֶךְ וַיֹּאמְרוּ צַדִּיק ׀ יְהוָה׃
12.7 וּבִרְאֹות יְהוָה כִּי נִכְנָעוּ הָיָה דְבַר־יְהוָה אֶל־שְׁמַעְיָה ׀ לֵאמֹר נִכְנְעוּ לֹא אַשְׁחִיתֵם וְנָתַתִּי לָהֶם כִּמְעַט לִפְלֵיטָה וְלֹא־תִתַּךְ חֲמָתִי בִּירוּשָׁלִַם בְּיַד־שִׁישָׁק׃
12.8 כִּי יִהְיוּ־לֹו לַעֲבָדִים וְיֵדְעוּ עֲבֹודָתִי וַעֲבֹודַת מַמְלְכֹות הָאֲרָצֹות׃ ס
12.9 וַיַּעַל שִׁישַׁק מֶלֶךְ־מִצְרַיִם עַל־יְרוּשָׁלִַם וַיִּקַּח אֶת־אֹצְרֹות בֵּית־יְהוָה וְאֶת־אֹצְרֹות בֵּית הַמֶּלֶךְ אֶת־הַכֹּל לָקָח וַיִּקַּח אֶת־מָגִנֵּי הַזָּהָב אֲשֶׁר עָשָׂה שְׁלֹמֹה׃
12.10 וַיַּעַשׂ הַמֶּלֶךְ רְחַבְעָם תַּחְתֵּיהֶם מָגִנֵּי נְחֹשֶׁת וְהִפְקִיד עַל־יַד שָׂרֵי הָרָצִים הַשֹּׁמְרִים פֶּתַח בֵּית הַמֶּלֶךְ׃
12.11 וַיְהִי מִדֵּי־בֹוא הַמֶּלֶךְ בֵּית יְהוָה בָּאוּ הָרָצִים וּנְשָׂאוּם וֶהֱשִׁבוּם אֶל־תָּא הָרָצִים׃
12.12 וּבְהִכָּנְעֹו שָׁב מִמֶּנּוּ אַף־יְהוָה וְלֹא לְהַשְׁחִית לְכָלָה וְגַם בִּיהוּדָה הָיָה דְּבָרִים טֹובִים׃ ס
12.13 וַיִּתְחַזֵּק הַמֶּלֶךְ רְחַבְעָם בִּירוּשָׁלִַם וַיִּמְלֹךְ כִּי בֶן־אַרְבָּעִים וְאַחַת שָׁנָה רְחַבְעָם בְּמָלְכֹו וּשֲׁבַע עֶשְׂרֵה שָׁנָה ׀ מָלַךְ בִּירוּשָׁלִַם הָעִיר אֲשֶׁר־בָּחַר יְהוָה לָשׂוּם אֶת־שְׁמֹו שָׁם מִכֹּל שִׁבְטֵי יִשְׂרָאֵל וְשֵׁם אִמֹּו נַעֲמָה הָעַמֹּנִית׃
12.14 וַיַּעַשׂ הָרָע כִּי לֹא הֵכִין לִבֹּו לִדְרֹושׁ אֶת־יְהוָה׃ ס
12.15 וְדִבְרֵי רְחַבְעָם הָרִאשֹׁנִים וְהָאֲחַרֹונִים הֲלֹא־הֵם כְּתוּבִים בְּדִבְרֵי שְׁמַעְיָה הַנָּבִיא וְעִדֹּו הַחֹזֶה לְהִתְיַחֵשׂ וּמִלְחֲמֹות רְחַבְעָם וְיָרָבְעָם כָּל־הַיָּמִים׃
12.16 וַיִּשְׁכַּב רְחַבְעָם עִם־אֲבֹתָיו וַיִּקָּבֵר בְּעִיר דָּוִיד וַיִּמְלֹךְ אֲבִיָּה בְנֹו תַּחְתָּיו׃ פ
12.1 wajHij kHaakijn malkwt rhabOaam wkhaezqaatow Oaazab Aaet-towrat jHwaaH wkaal-jixraaAel Oimow׃ p
12.2 wajHij baxxaanaaH Hahamijxxijt lamaelaek rhabOaam OaalaaH xxijxxaq maelaek-micrajim Oal-jrwxxaalaaim kij maaOalw bajHwaaH׃
12.3 bAaelaep wmaaAtajim raekaeb wbxxixxijm Aaelaep paaraaxxijm wAejn mispaar laaOaam Aaxxaer-baaAw Oimow mimicrajim lwbijm sukijijm wkwxxijm׃
12.4 wajilkod Aaet-Oaarej Hamcurowt Aaxxaer lijHwdaaH wajaaboA Oad-jrwxxaalaaim׃ s
12.5 wxxmaOjaaH HanaabijA baaA Aael-rhabOaam wxaarej jHwdaaH Aaxxaer-naeAaespw Aael-jrwxxaalaim mipnej xxijxxaaq wajoAmaer laaHaem koH-Aaamar jHwaaH Aataem Oazabtaem Aotij wAap-Aanij Oaazabtij Aaetkaem bjad-xxijxxaaq׃
12.6 wajikaanOw xaarej-jixraaAel wHamaelaek wajoAmrw cadijq jHwaaH׃
12.7 wbirAowt jHwaaH kij niknaaOw HaajaaH dbar-jHwaaH Aael-xxmaOjaaH leAmor niknOw loA Aaxxhijtem wnaatatij laaHaem kimOaT liplejTaaH wloA-titak hamaatij bijrwxxaalaim bjad-xxijxxaaq׃
12.8 kij jiHjw-low laOabaadijm wjedOw Oabowdaatij waOabowdat mamlkowt HaaAaraacowt׃ s
12.9 wajaOal xxijxxaq maelaek-micrajim Oal-jrwxxaalaim wajiqah Aaet-Aocrowt bejt-jHwaaH wAaet-Aocrowt bejt Hamaelaek Aaet-Hakol laaqaah wajiqah Aaet-maaginej HazaaHaab Aaxxaer OaaxaaH xxlomoH׃
12.10 wajaOax Hamaelaek rhabOaam tahtejHaem maaginej nhoxxaet wHipqijd Oal-jad xaarej Haaraacijm Haxxomrijm paetah bejt Hamaelaek׃
12.11 wajHij midej-bowA Hamaelaek bejt jHwaaH baaAw Haaraacijm wnxaaAwm waeHaexxibwm Aael-taaA Haaraacijm׃
12.12 wbHikaanOow xxaab mimaenw Aap-jHwaaH wloA lHaxxhijt lkaalaaH wgam bijHwdaaH HaajaaH dbaarijm Towbijm׃ s
12.13 wajithazeq Hamaelaek rhabOaam bijrwxxaalaim wajimlok kij baen-AarbaaOijm wAahat xxaanaaH rhabOaam bmaalkow wxxabaO OaexreH xxaanaaH maalak bijrwxxaalaim HaaOijr Aaxxaer-baahar jHwaaH laaxwm Aaet-xxmow xxaam mikol xxibTej jixraaAel wxxem Aimow naOamaaH HaaOamonijt׃
12.14 wajaOax HaaraaO kij loA Hekijn libow lidrowxx Aaet-jHwaaH׃ s
12.15 wdibrej rhabOaam HaariAxxonijm wHaaAaharownijm HaloA-Hem ktwbijm bdibrej xxmaOjaaH HanaabijA wOidow HahozaeH lHitjahex wmilhamowt rhabOaam wjaaraabOaam kaal-Hajaamijm׃
12.16 wajixxkab rhabOaam Oim-Aabotaajw wajiqaaber bOijr daawijd wajimlok AabijaaH bnow tahtaajw׃ p
12.1 ויהי כהכין מלכות רחבעם וכחזקתו עזב את־תורת יהוה וכל־ישראל עמו׃ פ
12.2 ויהי בשנה החמישית למלך רחבעם עלה שישק מלך־מצרים על־ירושלם כי מעלו ביהוה׃
12.3 באלף ומאתים רכב ובששים אלף פרשים ואין מספר לעם אשר־באו עמו ממצרים לובים סכיים וכושים׃
12.4 וילכד את־ערי המצרות אשר ליהודה ויבא עד־ירושלם׃ ס
12.5 ושמעיה הנביא בא אל־רחבעם ושרי יהודה אשר־נאספו אל־ירושלם מפני שישק ויאמר להם כה־אמר יהוה אתם עזבתם אתי ואף־אני עזבתי אתכם ביד־שישק׃
12.6 ויכנעו שרי־ישראל והמלך ויאמרו צדיק ׀ יהוה׃
12.7 ובראות יהוה כי נכנעו היה דבר־יהוה אל־שמעיה ׀ לאמר נכנעו לא אשחיתם ונתתי להם כמעט לפליטה ולא־תתך חמתי בירושלם ביד־שישק׃
12.8 כי יהיו־לו לעבדים וידעו עבודתי ועבודת ממלכות הארצות׃ ס
12.9 ויעל שישק מלך־מצרים על־ירושלם ויקח את־אצרות בית־יהוה ואת־אצרות בית המלך את־הכל לקח ויקח את־מגני הזהב אשר עשה שלמה׃
12.10 ויעש המלך רחבעם תחתיהם מגני נחשת והפקיד על־יד שרי הרצים השמרים פתח בית המלך׃
12.11 ויהי מדי־בוא המלך בית יהוה באו הרצים ונשאום והשבום אל־תא הרצים׃
12.12 ובהכנעו שב ממנו אף־יהוה ולא להשחית לכלה וגם ביהודה היה דברים טובים׃ ס
12.13 ויתחזק המלך רחבעם בירושלם וימלך כי בן־ארבעים ואחת שנה רחבעם במלכו ושבע עשרה שנה ׀ מלך בירושלם העיר אשר־בחר יהוה לשום את־שמו שם מכל שבטי ישראל ושם אמו נעמה העמנית׃
12.14 ויעש הרע כי לא הכין לבו לדרוש את־יהוה׃ ס
12.15 ודברי רחבעם הראשנים והאחרונים הלא־הם כתובים בדברי שמעיה הנביא ועדו החזה להתיחש ומלחמות רחבעם וירבעם כל־הימים׃
12.16 וישכב רחבעם עם־אבתיו ויקבר בעיר דויד וימלך אביה בנו תחתיו׃ פ
12.1 wjHj kHkjn mlkwt rhbOm wkhzqtw Ozb At-twrt jHwH wkl-jxrAl Omw׃ p
12.2 wjHj bxnH Hhmjxjt lmlk rhbOm OlH xjxq mlk-mcrjm Ol-jrwxlm kj mOlw bjHwH׃
12.3 bAlp wmAtjm rkb wbxxjm Alp prxjm wAjn mspr lOm Axr-bAw Omw mmcrjm lwbjm skjjm wkwxjm׃
12.4 wjlkd At-Orj Hmcrwt Axr ljHwdH wjbA Od-jrwxlm׃ s
12.5 wxmOjH HnbjA bA Al-rhbOm wxrj jHwdH Axr-nAspw Al-jrwxlm mpnj xjxq wjAmr lHm kH-Amr jHwH Atm Ozbtm Atj wAp-Anj Ozbtj Atkm bjd-xjxq׃
12.6 wjknOw xrj-jxrAl wHmlk wjAmrw cdjq jHwH׃
12.7 wbrAwt jHwH kj nknOw HjH dbr-jHwH Al-xmOjH lAmr nknOw lA Axhjtm wnttj lHm kmOT lpljTH wlA-ttk hmtj bjrwxlm bjd-xjxq׃
12.8 kj jHjw-lw lObdjm wjdOw Obwdtj wObwdt mmlkwt HArcwt׃ s
12.9 wjOl xjxq mlk-mcrjm Ol-jrwxlm wjqh At-Acrwt bjt-jHwH wAt-Acrwt bjt Hmlk At-Hkl lqh wjqh At-mgnj HzHb Axr OxH xlmH׃
12.10 wjOx Hmlk rhbOm thtjHm mgnj nhxt wHpqjd Ol-jd xrj Hrcjm Hxmrjm pth bjt Hmlk׃
12.11 wjHj mdj-bwA Hmlk bjt jHwH bAw Hrcjm wnxAwm wHxbwm Al-tA Hrcjm׃
12.12 wbHknOw xb mmnw Ap-jHwH wlA lHxhjt lklH wgm bjHwdH HjH dbrjm Twbjm׃ s
12.13 wjthzq Hmlk rhbOm bjrwxlm wjmlk kj bn-ArbOjm wAht xnH rhbOm bmlkw wxbO OxrH xnH mlk bjrwxlm HOjr Axr-bhr jHwH lxwm At-xmw xm mkl xbTj jxrAl wxm Amw nOmH HOmnjt׃
12.14 wjOx HrO kj lA Hkjn lbw ldrwx At-jHwH׃ s
12.15 wdbrj rhbOm HrAxnjm wHAhrwnjm HlA-Hm ktwbjm bdbrj xmOjH HnbjA wOdw HhzH lHtjhx wmlhmwt rhbOm wjrbOm kl-Hjmjm׃
12.16 wjxkb rhbOm Om-Abtjw wjqbr bOjr dwjd wjmlk AbjH bnw thtjw׃ p
12.1 Cumque roboratum fuisset regnum Roboam et conforta tum, dereliquit legem Domini, et omnis Israel cum eo.
12.2 Anno autem quinto regni Roboam ascendit Sesac rex Aegypti in Ierusalem — quia peccaverunt Domino —
12.3 cum mille ducentis curribus et sexaginta milibus equitum, nec erat numerus vulgi, quod venerat cum eo ex Aegypto, Libyes scilicet et Socciitae et Aethiopes.
12.4 Cepitque civitates munitissimas in Iuda et venit usque Ierusalem.
12.5 Semeias autem propheta ingressus est ad Roboam et principes Iudae, qui congregati fuerant in Ierusalem fugientes Sesac, dixitque ad eos: “ Haec dicit Dominus: Vos reliquistis me, et ego reliqui vos in manu Sesac ”.
12.6 Humiliatique principes Israel et rex dixerunt: “ Iustus est Dominus! ”.
12.7 Cumque vidisset Dominus quod humiliati essent, factus est sermo Domini ad Semeiam dicens: “ Quia humiliati sunt, non disperdam eos daboque eis mox effugium, et non effundetur furor meus super Ierusalem per manum Sesac.
12.8 Verumtamen servient ei, ut sciant distantiam servitutis meae et servitutis regni terrarum ”.
12.9 Ascendit itaque Sesac rex Aegypti in Ierusalem, sublatis thesauris domus Domini et domus regis; omniaque secum tulit et clipeos aureos, quos fecerat Salomon.
12.10 Pro quibus fecit rex Roboam aeneos et tradidit illos principibus cursorum, qui custodiebant vestibulum palatii.
12.11 Cumque introiret rex domum Domini, veniebant cursores et tollebant eos; iterumque referebant eos ad armamentarium suum.
12.12 Verumtamen, quia humiliatus est, aversa est ab eo ira Domini, nec deletus est penitus; siquidem et in Iuda inventa sunt opera bona.
12.13 Confortatus est igitur rex Roboam in Ierusalem atque regnavit. Quadraginta autem et unius anni erat, cum regnare coepisset, et decem septemque annis regnavit in Ierusalem urbe, quam elegit Dominus, ut confirmaret nomen suum ibi de cunctis tribubus Israel. Nomenque matris eius Naama Ammanitis.
12.14 Fecit autem malum et non praeparavit cor suum, ut quaereret Dominum.
12.15 Opera vero Roboam prima et novissima scripta sunt in verbis Semeiae prophetae et Addo videntis, genealogia quoque et bella, quae erant inter Roboam et Ieroboam cunctis diebus.
12.16 Et dormivit Roboam cum patribus suis sepultusque est in civitate David; et regnavit Abia filius eius pro eo.
13.1 Im achtzehnten Jahre des Königs Jerobeam ward Abija König in Juda
13.2 und regierte drei Jahre lang zu Jerusalem. Seine Mutter hieß Maacha, eine Tochter Uriels von Gibea. Und es war Krieg zwischen Abija und Jerobeam.
13.3 Und Abija rüstete sich zum Krieg mit einem Heere von 400000 Kriegsleuten, auserlesener Mannschaft. Jerobeam aber rüstete sich, mit ihm zu streiten, mit 800000 Mann, auserlesenen, tapferen Leuten.
13.4 Und Abija stellte sich oben auf den Berg Zemaraim, welcher zu dem Gebirge Ephraim gehört, und rief: Höret mir zu, Jerobeam und du ganz Israel!
13.5 Wisset ihr nicht, daß der HERR, der Gott Israels, das Königtum über Israel David gegeben hat auf ewige Zeiten, ihm und seinen Söhnen, durch einen Salzbund?
13.6 Aber Jerobeam, der Sohn Nebats, der Knecht Salomos, des Sohnes Davids, erhob sich und ward von seinem Herrn abtrünnig.
13.7 Und es haben sich lose Leute, Kinder Belials, zu ihm geschlagen, die widersetzten sich Rehabeam, dem Sohne Salomos; denn Rehabeam war noch jung und zu furchtsam, um ihnen zu widerstehen.
13.8 Und nun, glaubt ihr, dem Reiche des HERRN widerstehen zu können, welches in der Hand der Söhne Davids ist, weil ihr ein großer Haufe seid und ihr bei euch die goldenen Kälber habt, welche euch Jerobeam zu Göttern gemacht hat?
13.9 Habt ihr nicht die Priester des HERRN, die Kinder Aarons, und die Leviten ausgestoßen und habt euch eigene Priester gemacht, wie die Völker der Länder? Wer irgend kommt, seine Hand zu füllen mit einem jungen Farren und sieben Widdern, der wird Priester derer, die doch nicht Götter sind!
13.10 Unser Gott aber ist der HERR, und wir haben ihn nicht verlassen; und die Priester, die dem HERRN dienen, sind Söhne Aarons, und die Leviten stehen in ihrem Amt
13.11 und zünden dem HERRN alle Morgen und alle Abend Brandopfer an, dazu das gute Räucherwerk, und besorgen die Zubereitung des Brotes auf dem reinen Tisch und den goldenen Leuchter mit seinen Lampen, daß sie alle Abend angezündet werden. Denn wir beobachten die Vorschriften des HERRN, unsres Gottes; ihr aber habt ihn verlassen!
13.12 Und siehe, mit uns an unserer Spitze ist Gott und seine Priester und die Lärmtrompeten, daß man wider euch Lärm blase. Ihr Kinder Israel, streitet nicht wider den HERRN, den Gott eurer Väter, denn es wird euch nicht gelingen!
13.13 Aber Jerobeam hatte den Hinterhalt ausgesandt, sie zu umgehen, so daß er vor Juda stand, der Hinterhalt aber in ihrem Rücken.
13.14 Als sich nun Juda umwandte, siehe, da war Kampf vorne und hinten! Da schrieen sie zum HERRN, und die Priester bliesen in die Trompeten.
13.15 Und die Männer Judas erhoben ein Feldgeschrei. Und als die Männer Judas ein Feldgeschrei erhoben, schlug Gott den Jerobeam und ganz Israel vor Abija und Juda.
13.16 Und die Kinder Israel flohen vor Juda; denn Gott gab sie in ihre Hand,
13.17 also daß Abija mit seinem Volk ihnen eine große Niederlage zufügte, und aus Israel fielen der Erschlagenen 500000 auserlesene Mannschaft.
13.18 Also wurden die Kinder Israel zu jener Zeit gedemütigt, aber die Kinder Juda wurden gestärkt; denn sie verließen sich auf den HERRN, den Gott ihrer Väter.
13.19 Und Abija jagte Jerobeam nach und gewann ihm Städte ab, nämlich Bethel mit seinen Dörfern und Jeschana mit seinen Dörfern und Ephron mit seinen Dörfern;
13.20 so daß Jerobeam forthin nicht mehr zu Kräften kam, solange Abija lebte. Und der HERR schlug ihn, daß er starb.
13.21 Als nun Abija erstarkte, nahm er vierzehn Frauen und zeugte zweiundzwanzig Söhne und sechzehn Töchter.
13.22 Was aber mehr von Abija zu sagen ist, und seine Wege und seine Reden, das ist geschrieben in der Schrift des Propheten Iddo.
13.1 ἐν τῷ ὀκτωκαιδεκάτῳ ἔτει τῆς βασιλείας ιεροβοαμ ἐβασίλευσεν αβια ἐπὶ ιουδαν
13.2 ἔτη τρία ἐβασίλευσεν ἐν ιερουσαλημ καὶ ὄνομα τῇ μητρὶ αὐτοῦ μααχα θυγάτηρ ουριηλ ἀπὸ γαβαων καὶ πόλεμος ἦν ἀνὰ μέσον αβια καὶ ἀνὰ μέσον ιεροβοαμ
13.3 καὶ παρετάξατο αβια τὸν πόλεμον ἐν δυνάμει πολεμισταῖς δυνάμεως τετρακοσίαις χιλιάσιν ἀνδρῶν δυνατῶν καὶ ιεροβοαμ παρετάξατο πρὸς αὐτὸν πόλεμον ἐν ὀκτακοσίαις χιλιάσιν δυνατοὶ πολεμισταὶ δυνάμεως
13.4 καὶ ἀνέστη αβια ἀπὸ τοῦ ὄρους σομορων ὅ ἐστιν ἐν τῷ ὄρει εφραιμ καὶ εἶπεν ἀκούσατε ιεροβοαμ καὶ πᾶς ισραηλ
13.5 οὐχ ὑμῖν γνῶναι ὅτι κύριος ὁ θεὸς ισραηλ ἔδωκεν βασιλείαν ἐπὶ τὸν ισραηλ εἰς τὸν αἰῶνα τῷ δαυιδ καὶ τοῖς υἱοῖς αὐτοῦ διαθήκην ἁλός
13.6 καὶ ἀνέστη ιεροβοαμ ὁ τοῦ ναβατ ὁ παῖς σαλωμων τοῦ δαυιδ καὶ ἀπέστη ἀπὸ τοῦ κυρίου αὐτοῦ
13.7 καὶ συνήχθησαν πρὸς αὐτὸν ἄνδρες λοιμοὶ υἱοὶ παράνομοι καὶ ἀντέστη πρὸς ροβοαμ τὸν τοῦ σαλωμων καὶ ροβοαμ ἦν νεώτερος καὶ δειλὸς τῇ καρδίᾳ καὶ οὐκ ἀντέστη κατὰ πρόσωπον αὐτοῦ
13.8 καὶ νῦν λέγετε ὑμεῖς ἀντιστῆναι κατὰ πρόσωπον βασιλείας κυρίου διὰ χειρὸς υἱῶν δαυιδ καὶ ὑμεῖς πλῆθος πολύ καὶ μεθ' ὑμῶν μόσχοι χρυσοῖ οὓς ἐποίησεν ὑμῖν ιεροβοαμ εἰς θεούς
13.9 ἦ οὐκ ἐξεβάλετε τοὺς ἱερεῖς κυρίου τοὺς υἱοὺς ααρων καὶ τοὺς λευίτας καὶ ἐποιήσατε ἑαυτοῖς ἱερεῖς ἐκ τοῦ λαοῦ τῆς γῆς πᾶς ὁ προσπορευόμενος πληρῶσαι τὰς χεῖρας ἐν μόσχῳ ἐκ βοῶν καὶ κριοῖς ἑπτὰ καὶ ἐγίνετο εἰς ἱερέα τῷ μὴ ὄντι θεῷ
13.10 καὶ ἡμεῖς κύριον τὸν θεὸν ἡμῶν οὐκ ἐγκατελίπομεν καὶ οἱ ἱερεῖς αὐτοῦ λειτουργοῦσιν τῷ κυρίῳ οἱ υἱοὶ ααρων καὶ οἱ λευῖται ἐν ταῖς ἐφημερίαις αὐτῶν
13.11 θυμιῶσιν τῷ κυρίῳ ὁλοκαυτώματα πρωὶ καὶ δείλης καὶ θυμίαμα συνθέσεως καὶ προθέσεις ἄρτων ἐπὶ τῆς τραπέζης τῆς καθαρᾶς καὶ ἡ λυχνία ἡ χρυσῆ καὶ οἱ λυχνοὶ τῆς καύσεως ἀνάψαι δείλης ὅτι φυλάσσομεν ἡμεῖς τὰς φυλακὰς κυρίου τοῦ θεοῦ τῶν πατέρων ἡμῶν καὶ ὑμεῖς ἐγκατελίπετε αὐτόν
13.12 καὶ ἰδοὺ μεθ' ἡμῶν ἐν ἀρχῇ κύριος καὶ οἱ ἱερεῖς αὐτοῦ καὶ αἱ σάλπιγγες τῆς σημασίας τοῦ σημαίνειν ἐφ' ὑμᾶς οἱ υἱοὶ τοῦ ισραηλ πολεμήσετε πρὸς κύριον θεὸν τῶν πατέρων ἡμῶν ὅτι οὐκ εὐοδωθήσεται ὑμῖν
13.13 καὶ ιεροβοαμ ἀπέστρεψεν τὸ ἔνεδρον ἐλθεῖν αὐτῶν ἐκ τῶν ὄπισθεν καὶ ἐγένετο ἔμπροσθεν ιουδα καὶ τὸ ἔνεδρον ἐκ τῶν ὄπισθεν
13.14 καὶ ἀπέστρεψεν ιουδας καὶ ἰδοὺ αὐτοῖς ὁ πόλεμος ἐκ τῶν ἔμπροσθεν καὶ ἐκ τῶν ὄπισθεν καὶ ἐβόησαν πρὸς κύριον καὶ οἱ ἱερεῖς ἐσάλπισαν ταῖς σάλπιγξιν
13.15 καὶ ἐβόησαν ἄνδρες ιουδα καὶ ἐγένετο ἐν τῷ βοᾶν ἄνδρας ιουδα καὶ κύριος ἐπάταξεν τὸν ιεροβοαμ καὶ τὸν ισραηλ ἐναντίον αβια καὶ ιουδα
13.16 καὶ ἔφυγον οἱ υἱοὶ ισραηλ ἀπὸ προσώπου ιουδα καὶ παρέδωκεν αὐτοὺς κύριος εἰς τὰς χεῖρας αὐτῶν
13.17 καὶ ἐπάταξεν ἐν αὐτοῖς αβια καὶ ὁ λαὸς αὐτοῦ πληγὴν μεγάλην καὶ ἔπεσον τραυματίαι ἀπὸ ισραηλ πεντακόσιαι χιλιάδες ἄνδρες δυνατοί
13.18 καὶ ἐταπεινώθησαν οἱ υἱοὶ ισραηλ ἐν τῇ ἡμέρᾳ ἐκείνῃ καὶ κατίσχυσαν οἱ υἱοὶ ιουδα ὅτι ἤλπισαν ἐπὶ κύριον θεὸν τῶν πατέρων αὐτῶν
13.19 καὶ κατεδίωξεν αβια ὀπίσω ιεροβοαμ καὶ προκατελάβετο παρ' αὐτοῦ πόλεις τὴν βαιθηλ καὶ τὰς κώμας αὐτῆς καὶ τὴν ισανα καὶ τὰς κώμας αὐτῆς καὶ τὴν εφρων καὶ τὰς κώμας αὐτῆς
13.20 καὶ οὐκ ἔσχεν ἰσχὺν ιεροβοαμ ἔτι πάσας τὰς ἡμέρας αβια καὶ ἐπάταξεν αὐτὸν κύριος καὶ ἐτελεύτησεν
13.21 καὶ κατίσχυσεν αβια καὶ ἔλαβεν ἑαυτῷ γυναῖκας δέκα τέσσαρας καὶ ἐγέννησεν υἱοὺς εἴκοσι δύο καὶ θυγατέρας δέκα ἕξ
13.22 καὶ οἱ λοιποὶ λόγοι αβια καὶ αἱ πράξεις αὐτοῦ καὶ οἱ λόγοι αὐτοῦ γεγραμμένοι ἐπὶ βιβλίῳ τοῦ προφήτου αδδω
13.1 en toh oktohkaidekatoh etei tehs basileias ieroboam ebasileysen abia epi ioydan
13.2 eteh tria ebasileysen en ieroysalehm kai onoma teh mehtri aytoy maacha thygatehr oyriehl apo gabaohn kai polemos ehn ana meson abia kai ana meson ieroboam
13.3 kai paretaxato abia ton polemon en dynamei polemistais dynameohs tetrakosiais chiliasin androhn dynatohn kai ieroboam paretaxato pros ayton polemon en oktakosiais chiliasin dynatoi polemistai dynameohs
13.4 kai anesteh abia apo toy oroys somorohn o estin en toh orei ephraim kai eipen akoysate ieroboam kai pas israehl
13.5 oych ymin gnohnai oti kyrios o theos israehl edohken basileian epi ton israehl eis ton aiohna toh dayid kai tois yiois aytoy diathehkehn alos
13.6 kai anesteh ieroboam o toy nabat o pais salohmohn toy dayid kai apesteh apo toy kyrioy aytoy
13.7 kai synehchthehsan pros ayton andres loimoi yioi paranomoi kai antesteh pros roboam ton toy salohmohn kai roboam ehn neohteros kai deilos teh kardia kai oyk antesteh kata prosohpon aytoy
13.8 kai nyn legete ymeis antistehnai kata prosohpon basileias kyrioy dia cheiros yiohn dayid kai ymeis plehthos poly kai meth' ymohn moschoi chrysoi oys epoiehsen ymin ieroboam eis theoys
13.9 eh oyk exebalete toys iereis kyrioy toys yioys aarohn kai toys leyitas kai epoiehsate eaytois iereis ek toy laoy tehs gehs pas o prosporeyomenos plehrohsai tas cheiras en moschoh ek boohn kai kriois epta kai egineto eis ierea toh meh onti theoh
13.10 kai ehmeis kyrion ton theon ehmohn oyk egkatelipomen kai oi iereis aytoy leitoyrgoysin toh kyrioh oi yioi aarohn kai oi leyitai en tais ephehmeriais aytohn
13.11 thymiohsin toh kyrioh olokaytohmata prohi kai deilehs kai thymiama syntheseohs kai protheseis artohn epi tehs trapezehs tehs katharas kai eh lychnia eh chryseh kai oi lychnoi tehs kayseohs anapsai deilehs oti phylassomen ehmeis tas phylakas kyrioy toy theoy tohn paterohn ehmohn kai ymeis egkatelipete ayton
13.12 kai idoy meth' ehmohn en archeh kyrios kai oi iereis aytoy kai ai salpigges tehs sehmasias toy sehmainein eph' ymas oi yioi toy israehl polemehsete pros kyrion theon tohn paterohn ehmohn oti oyk eyodohthehsetai ymin
13.13 kai ieroboam apestrepsen to enedron elthein aytohn ek tohn opisthen kai egeneto emprosthen ioyda kai to enedron ek tohn opisthen
13.14 kai apestrepsen ioydas kai idoy aytois o polemos ek tohn emprosthen kai ek tohn opisthen kai eboehsan pros kyrion kai oi iereis esalpisan tais salpigxin
13.15 kai eboehsan andres ioyda kai egeneto en toh boan andras ioyda kai kyrios epataxen ton ieroboam kai ton israehl enantion abia kai ioyda
13.16 kai ephygon oi yioi israehl apo prosohpoy ioyda kai paredohken aytoys kyrios eis tas cheiras aytohn
13.17 kai epataxen en aytois abia kai o laos aytoy plehgehn megalehn kai epeson traymatiai apo israehl pentakosiai chiliades andres dynatoi
13.18 kai etapeinohthehsan oi yioi israehl en teh ehmera ekeineh kai katischysan oi yioi ioyda oti ehlpisan epi kyrion theon tohn paterohn aytohn
13.19 kai katediohxen abia opisoh ieroboam kai prokatelabeto par' aytoy poleis tehn baithehl kai tas kohmas aytehs kai tehn isana kai tas kohmas aytehs kai tehn ephrohn kai tas kohmas aytehs
13.20 kai oyk eschen ischyn ieroboam eti pasas tas ehmeras abia kai epataxen ayton kyrios kai eteleytehsen
13.21 kai katischysen abia kai elaben eaytoh gynaikas deka tessaras kai egennehsen yioys eikosi dyo kai thygateras deka ex
13.22 kai oi loipoi logoi abia kai ai praxeis aytoy kai oi logoi aytoy gegrammenoi epi biblioh toy prophehtoy addoh
13.1 בִּשְׁנַת שְׁמֹונֶה עֶשְׂרֵה לַמֶּלֶךְ יָרָבְעָם וַיִּמְלֹךְ אֲבִיָּה עַל־יְהוּדָה׃
13.2 שָׁלֹושׁ שָׁנִים מָלַךְ בִּירוּשָׁלִַם וְשֵׁם אִמֹּו מִיכָיָהוּ בַת־אוּרִיאֵל מִן־גִּבְעָה וּמִלְחָמָה הָיְתָה בֵּין אֲבִיָּה וּבֵין יָרָבְעָם׃
13.3 וַיֶּאְסֹר אֲבִיָּה אֶת־הַמִּלְחָמָה בְּחַיִל גִּבֹּורֵי מִלְחָמָה אַרְבַּע־מֵאֹות אֶלֶף אִישׁ בָּחוּר ס וְיָרָבְעָם עָרַךְ עִמֹּו מִלְחָמָה בִּשְׁמֹונֶה מֵאֹות אֶלֶף אִישׁ בָּחוּר גִּבֹּור חָיִל׃ ס
13.4 וַיָּקָם אֲבִיָּה מֵעַל לְהַר צְמָרַיִם אֲשֶׁר בְּהַר אֶפְרָיִם וַיֹּאמֶר שְׁמָעוּנִי יָרָבְעָם וְכָל־יִשְׂרָאֵל׃
13.5 הֲלֹא לָכֶם לָדַעַת כִּי יְהוָה ׀ אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל נָתַן מַמְלָכָה לְדָוִיד עַל־יִשְׂרָאֵל לְעֹולָם לֹו וּלְבָנָיו בְּרִית מֶלַח׃ ס
13.6 וַיָּקָם יָרָבְעָם בֶּן־נְבָט עֶבֶד שְׁלֹמֹה בֶן־דָּוִיד וַיִּמְרֹד עַל־אֲדֹנָיו׃
13.7 וַיִּקָּבְצוּ עָלָיו אֲנָשִׁים רֵקִים בְּנֵי בְלִיַּעַל וַיִּתְאַמְּצוּ עַל־רְחַבְעָם בֶּן־שְׁלֹמֹה וּרְחַבְעָם הָיָה נַעַר וְרַךְ־לֵבָב וְלֹא הִתְחַזַּק לִפְנֵיהֶם׃
13.8 וְעַתָּה ׀ אַתֶּם אֹמְרִים לְהִתְחַזֵּק לִפְנֵי מַמְלֶכֶת יְהוָה בְּיַד בְּנֵי דָוִיד וְאַתֶּם הָמֹון רָב וְעִמָּכֶם עֶגְלֵי זָהָב אֲשֶׁר עָשָׂה לָכֶם יָרָבְעָם לֵאלֹהִים׃
13.9 הֲלֹא הִדַּחְתֶּם אֶת־כֹּהֲנֵי יְהוָה אֶת־בְּנֵי אַהֲרֹן וְהַלְוִיִּם וַתַּעֲשׂוּ לָכֶם כֹּהֲנִים כְּעַמֵּי הָאֲרָצֹות כָּל־הַבָּא לְמַלֵּא יָדֹו בְּפַר בֶּן־בָּקָר וְאֵילִם שִׁבְעָה וְהָיָה כֹהֵן לְלֹא אֱלֹהִים׃ ס
13.10 וַאֲנַחְנוּ יְהוָה אֱלֹהֵינוּ וְלֹא עֲזַבְנֻהוּ וְכֹהֲנִים מְשָׁרְתִים לַיהוָה בְּנֵי אַהֲרֹן וְהַלְוִיִּם בַּמְלָאכֶת׃
13.11 וּמַקְטִרִים לַיהוָה עֹלֹות בַּבֹּקֶר־בַּבֹּקֶר וּבָעֶרֶב־בָּעֶרֶב וּקְטֹרֶת־סַמִּים וּמַעֲרֶכֶת לֶחֶם עַל־הַשֻּׁלְחָן הַטָּהֹור וּמְנֹורַת הַזָּהָב וְנֵרֹתֶיהָ לְבָעֵר בָּעֶרֶב בָּעֶרֶב כִּי־שֹׁמְרִים אֲנַחְנוּ אֶת־מִשְׁמֶרֶת יְהוָה אֱלֹהֵינוּ וְאַתֶּם עֲזַבְתֶּם אֹתֹו׃
13.12 וְהִנֵּה עִמָּנוּ בָרֹאשׁ הָאֱלֹהִים ׀ וְכֹהֲנָיו וַחֲצֹצְרֹות הַתְּרוּעָה לְהָרִיעַ עֲלֵיכֶם בְּנֵי יִשְׂרָאֵל אַל־תִּלָּחֲמוּ עִם־יְהוָה אֱלֹהֵי־אֲבֹתֵיכֶם כִּי־לֹא תַצְלִיחוּ׃
13.13 וְיָרָבְעָם הֵסֵב אֶת־הַמַּאְרָב לָבֹוא מֵאַחֲרֵיהֶם וַיִּהְיוּ לִפְנֵי יְהוּדָה וְהַמַּאְרָב מֵאַחֲרֵיהֶם׃
13.14 וַיִּפְנוּ יְהוּדָה וְהִנֵּה לָהֶם הַמִּלְחָמָה פָּנִים וְאָחֹור וַיִּצְעֲקוּ לַיהוָה וְהַכֹּהֲנִים [מַחֲצֹצְרִים כ] (מַחְצְרִים ק) בַּחֲצֹצְרֹות׃
13.15 וַיָּרִיעוּ אִישׁ יְהוּדָה וַיְהִי בְּהָרִיעַ אִישׁ יְהוּדָה וְהָאֱלֹהִים נָגַף אֶת־יָרָבְעָם וְכָל־יִשְׂרָאֵל לִפְנֵי אֲבִיָּה וִיהוּדָה׃
13.16 וַיָּנוּסוּ בְנֵי־יִשְׂרָאֵל מִפְּנֵי יְהוּדָה וַיִּתְּנֵם אֱלֹהִים בְּיָדָם׃
13.17 וַיַּכּוּ בָהֶם אֲבִיָּה וְעַמֹּו מַכָּה רַבָּה וַיִּפְּלוּ חֲלָלִים מִיִּשְׂרָאֵל חֲמֵשׁ־מֵאֹות אֶלֶף אִישׁ בָּחוּר׃
13.18 וַיִּכָּנְעוּ בְנֵי־יִשְׂרָאֵל בָּעֵת הַהִיא וַיֶּאֶמְצוּ בְּנֵי יְהוּדָה כִּי נִשְׁעֲנוּ עַל־יְהוָה אֱלֹהֵי אֲבֹותֵיהֶם׃
13.19 וַיִּרְדֹּף אֲבִיָּה אַחֲרֵי יָרָבְעָם וַיִּלְכֹּד מִמֶּנּוּ עָרִים אֶת־בֵּית־אֵל וְאֶת־בְּנֹותֶיהָ וְאֶת־יְשָׁנָה וְאֶת־בְּנֹותֶיהָ וְאֶת־ [עֶפְרֹון כ] (עֶפְרַיִן ק) וּבְנֹתֶיהָ׃
13.20 וְלֹא־עָצַר כֹּחַ־יָרָבְעָם עֹוד בִּימֵי אֲבִיָּהוּ וַיִּגְּפֵהוּ יְהוָה וַיָּמֹת׃ פ
13.21 וַיִּתְחַזֵּק אֲבִיָּהוּ וַיִּשָּׂא־לֹו נָשִׁים אַרְבַּע עֶשְׂרֵה וַיֹּולֶד עֶשְׂרִים וּשְׁנַיִם בָּנִים וְשֵׁשׁ עֶשְׂרֵה בָּנֹות׃ ס
13.22 וְיֶתֶר דִּבְרֵי אֲבִיָּה וּדְרָכָיו וּדְבָרָיו כְּתוּבִים בְּמִדְרַשׁ הַנָּבִיא עִדֹּו׃
13.1 bixxnat xxmownaeH OaexreH lamaelaek jaaraabOaam wajimlok AabijaaH Oal-jHwdaaH׃
13.2 xxaalowxx xxaanijm maalak bijrwxxaalaim wxxem Aimow mijkaajaaHw bat-AwrijAel min-gibOaaH wmilhaamaaH HaajtaaH bejn AabijaaH wbejn jaaraabOaam׃
13.3 wajaeAsor AabijaaH Aaet-HamilhaamaaH bhajil gibowrej milhaamaaH AarbaO-meAowt Aaelaep Aijxx baahwr s wjaaraabOaam Oaarak Oimow milhaamaaH bixxmownaeH meAowt Aaelaep Aijxx baahwr gibowr haajil׃ s
13.4 wajaaqaam AabijaaH meOal lHar cmaarajim Aaxxaer bHar Aaepraajim wajoAmaer xxmaaOwnij jaaraabOaam wkaal-jixraaAel׃
13.5 HaloA laakaem laadaOat kij jHwaaH AaeloHej jixraaAel naatan mamlaakaaH ldaawijd Oal-jixraaAel lOowlaam low wlbaanaajw brijt maelah׃ s
13.6 wajaaqaam jaaraabOaam baen-nbaaT Oaebaed xxlomoH baen-daawijd wajimrod Oal-Aadonaajw׃
13.7 wajiqaabcw Oaalaajw Aanaaxxijm reqijm bnej blijaOal wajitAamcw Oal-rhabOaam baen-xxlomoH wrhabOaam HaajaaH naOar wrak-lebaab wloA Hithazaq lipnejHaem׃
13.8 wOataaH Aataem Aomrijm lHithazeq lipnej mamlaekaet jHwaaH bjad bnej daawijd wAataem Haamown raab wOimaakaem Oaeglej zaaHaab Aaxxaer OaaxaaH laakaem jaaraabOaam leAloHijm׃
13.9 HaloA Hidahtaem Aaet-koHanej jHwaaH Aaet-bnej AaHaron wHalwijim wataOaxw laakaem koHanijm kOamej HaaAaraacowt kaal-HabaaA lmaleA jaadow bpar baen-baaqaar wAejlim xxibOaaH wHaajaaH koHen lloA AaeloHijm׃ s
13.10 waAanahnw jHwaaH AaeloHejnw wloA OazabnuHw wkoHanijm mxxaartijm lajHwaaH bnej AaHaron wHalwijim bamlaaAkaet׃
13.11 wmaqTirijm lajHwaaH Oolowt baboqaer-baboqaer wbaaOaeraeb-baaOaeraeb wqToraet-samijm wmaOaraekaet laehaem Oal-Haxxulhaan HaTaaHowr wmnowrat HazaaHaab wnerotaejHaa lbaaOer baaOaeraeb baaOaeraeb kij-xxomrijm Aanahnw Aaet-mixxmaeraet jHwaaH AaeloHejnw wAataem Oazabtaem Aotow׃
13.12 wHineH Oimaanw baaroAxx HaaAaeloHijm wkoHanaajw wahacocrowt HatrwOaaH lHaarijOa Oalejkaem bnej jixraaAel Aal-tilaahamw Oim-jHwaaH AaeloHej-Aabotejkaem kij-loA taclijhw׃
13.13 wjaaraabOaam Heseb Aaet-HamaAraab laabowA meAaharejHaem wajiHjw lipnej jHwdaaH wHamaAraab meAaharejHaem׃
13.14 wajipnw jHwdaaH wHineH laaHaem HamilhaamaaH paanijm wAaahowr wajicOaqw lajHwaaH wHakoHanijm [mahacocrijm k] (mahcrijm q) bahacocrowt׃
13.15 wajaarijOw Aijxx jHwdaaH wajHij bHaarijOa Aijxx jHwdaaH wHaaAaeloHijm naagap Aaet-jaaraabOaam wkaal-jixraaAel lipnej AabijaaH wijHwdaaH׃
13.16 wajaanwsw bnej-jixraaAel mipnej jHwdaaH wajitnem AaeloHijm bjaadaam׃
13.17 wajakw baaHaem AabijaaH wOamow makaaH rabaaH wajiplw halaalijm mijixraaAel hamexx-meAowt Aaelaep Aijxx baahwr׃
13.18 wajikaanOw bnej-jixraaAel baaOet HaHijA wajaeAaemcw bnej jHwdaaH kij nixxOanw Oal-jHwaaH AaeloHej AabowtejHaem׃
13.19 wajirdop AabijaaH Aaharej jaaraabOaam wajilkod mimaenw Oaarijm Aaet-bejt-Ael wAaet-bnowtaejHaa wAaet-jxxaanaaH wAaet-bnowtaejHaa wAaet- [Oaeprown k] (Oaeprajin q) wbnotaejHaa׃
13.20 wloA-Oaacar koha-jaaraabOaam Oowd bijmej AabijaaHw wajigpeHw jHwaaH wajaamot׃ p
13.21 wajithazeq AabijaaHw wajixaaA-low naaxxijm AarbaO OaexreH wajowlaed Oaexrijm wxxnajim baanijm wxxexx OaexreH baanowt׃ s
13.22 wjaetaer dibrej AabijaaH wdraakaajw wdbaaraajw ktwbijm bmidraxx HanaabijA Oidow׃
13.1 בשנת שמונה עשרה למלך ירבעם וימלך אביה על־יהודה׃
13.2 שלוש שנים מלך בירושלם ושם אמו מיכיהו בת־אוריאל מן־גבעה ומלחמה היתה בין אביה ובין ירבעם׃
13.3 ויאסר אביה את־המלחמה בחיל גבורי מלחמה ארבע־מאות אלף איש בחור ס וירבעם ערך עמו מלחמה בשמונה מאות אלף איש בחור גבור חיל׃ ס
13.4 ויקם אביה מעל להר צמרים אשר בהר אפרים ויאמר שמעוני ירבעם וכל־ישראל׃
13.5 הלא לכם לדעת כי יהוה ׀ אלהי ישראל נתן ממלכה לדויד על־ישראל לעולם לו ולבניו ברית מלח׃ ס
13.6 ויקם ירבעם בן־נבט עבד שלמה בן־דויד וימרד על־אדניו׃
13.7 ויקבצו עליו אנשים רקים בני בליעל ויתאמצו על־רחבעם בן־שלמה ורחבעם היה נער ורך־לבב ולא התחזק לפניהם׃
13.8 ועתה ׀ אתם אמרים להתחזק לפני ממלכת יהוה ביד בני דויד ואתם המון רב ועמכם עגלי זהב אשר עשה לכם ירבעם לאלהים׃
13.9 הלא הדחתם את־כהני יהוה את־בני אהרן והלוים ותעשו לכם כהנים כעמי הארצות כל־הבא למלא ידו בפר בן־בקר ואילם שבעה והיה כהן ללא אלהים׃ ס
13.10 ואנחנו יהוה אלהינו ולא עזבנהו וכהנים משרתים ליהוה בני אהרן והלוים במלאכת׃
13.11 ומקטרים ליהוה עלות בבקר־בבקר ובערב־בערב וקטרת־סמים ומערכת לחם על־השלחן הטהור ומנורת הזהב ונרתיה לבער בערב בערב כי־שמרים אנחנו את־משמרת יהוה אלהינו ואתם עזבתם אתו׃
13.12 והנה עמנו בראש האלהים ׀ וכהניו וחצצרות התרועה להריע עליכם בני ישראל אל־תלחמו עם־יהוה אלהי־אבתיכם כי־לא תצליחו׃
13.13 וירבעם הסב את־המארב לבוא מאחריהם ויהיו לפני יהודה והמארב מאחריהם׃
13.14 ויפנו יהודה והנה להם המלחמה פנים ואחור ויצעקו ליהוה והכהנים [מחצצרים כ] (מחצרים ק) בחצצרות׃
13.15 ויריעו איש יהודה ויהי בהריע איש יהודה והאלהים נגף את־ירבעם וכל־ישראל לפני אביה ויהודה׃
13.16 וינוסו בני־ישראל מפני יהודה ויתנם אלהים בידם׃
13.17 ויכו בהם אביה ועמו מכה רבה ויפלו חללים מישראל חמש־מאות אלף איש בחור׃
13.18 ויכנעו בני־ישראל בעת ההיא ויאמצו בני יהודה כי נשענו על־יהוה אלהי אבותיהם׃
13.19 וירדף אביה אחרי ירבעם וילכד ממנו ערים את־בית־אל ואת־בנותיה ואת־ישנה ואת־בנותיה ואת־ [עפרון כ] (עפרין ק) ובנתיה׃
13.20 ולא־עצר כח־ירבעם עוד בימי אביהו ויגפהו יהוה וימת׃ פ
13.21 ויתחזק אביהו וישא־לו נשים ארבע עשרה ויולד עשרים ושנים בנים ושש עשרה בנות׃ ס
13.22 ויתר דברי אביה ודרכיו ודבריו כתובים במדרש הנביא עדו׃
13.1 bxnt xmwnH OxrH lmlk jrbOm wjmlk AbjH Ol-jHwdH׃
13.2 xlwx xnjm mlk bjrwxlm wxm Amw mjkjHw bt-AwrjAl mn-gbOH wmlhmH HjtH bjn AbjH wbjn jrbOm׃
13.3 wjAsr AbjH At-HmlhmH bhjl gbwrj mlhmH ArbO-mAwt Alp Ajx bhwr s wjrbOm Ork Omw mlhmH bxmwnH mAwt Alp Ajx bhwr gbwr hjl׃ s
13.4 wjqm AbjH mOl lHr cmrjm Axr bHr Aprjm wjAmr xmOwnj jrbOm wkl-jxrAl׃
13.5 HlA lkm ldOt kj jHwH AlHj jxrAl ntn mmlkH ldwjd Ol-jxrAl lOwlm lw wlbnjw brjt mlh׃ s
13.6 wjqm jrbOm bn-nbT Obd xlmH bn-dwjd wjmrd Ol-Adnjw׃
13.7 wjqbcw Oljw Anxjm rqjm bnj bljOl wjtAmcw Ol-rhbOm bn-xlmH wrhbOm HjH nOr wrk-lbb wlA Hthzq lpnjHm׃
13.8 wOtH Atm Amrjm lHthzq lpnj mmlkt jHwH bjd bnj dwjd wAtm Hmwn rb wOmkm Oglj zHb Axr OxH lkm jrbOm lAlHjm׃
13.9 HlA Hdhtm At-kHnj jHwH At-bnj AHrn wHlwjm wtOxw lkm kHnjm kOmj HArcwt kl-HbA lmlA jdw bpr bn-bqr wAjlm xbOH wHjH kHn llA AlHjm׃ s
13.10 wAnhnw jHwH AlHjnw wlA OzbnHw wkHnjm mxrtjm ljHwH bnj AHrn wHlwjm bmlAkt׃
13.11 wmqTrjm ljHwH Olwt bbqr-bbqr wbOrb-bOrb wqTrt-smjm wmOrkt lhm Ol-Hxlhn HTHwr wmnwrt HzHb wnrtjH lbOr bOrb bOrb kj-xmrjm Anhnw At-mxmrt jHwH AlHjnw wAtm Ozbtm Atw׃
13.12 wHnH Omnw brAx HAlHjm wkHnjw whccrwt HtrwOH lHrjO Oljkm bnj jxrAl Al-tlhmw Om-jHwH AlHj-Abtjkm kj-lA tcljhw׃
13.13 wjrbOm Hsb At-HmArb lbwA mAhrjHm wjHjw lpnj jHwdH wHmArb mAhrjHm׃
13.14 wjpnw jHwdH wHnH lHm HmlhmH pnjm wAhwr wjcOqw ljHwH wHkHnjm [mhccrjm k] (mhcrjm q) bhccrwt׃
13.15 wjrjOw Ajx jHwdH wjHj bHrjO Ajx jHwdH wHAlHjm ngp At-jrbOm wkl-jxrAl lpnj AbjH wjHwdH׃
13.16 wjnwsw bnj-jxrAl mpnj jHwdH wjtnm AlHjm bjdm׃
13.17 wjkw bHm AbjH wOmw mkH rbH wjplw hlljm mjxrAl hmx-mAwt Alp Ajx bhwr׃
13.18 wjknOw bnj-jxrAl bOt HHjA wjAmcw bnj jHwdH kj nxOnw Ol-jHwH AlHj AbwtjHm׃
13.19 wjrdp AbjH Ahrj jrbOm wjlkd mmnw Orjm At-bjt-Al wAt-bnwtjH wAt-jxnH wAt-bnwtjH wAt- [Oprwn k] (Oprjn q) wbntjH׃
13.20 wlA-Ocr kh-jrbOm Owd bjmj AbjHw wjgpHw jHwH wjmt׃ p
13.21 wjthzq AbjHw wjxA-lw nxjm ArbO OxrH wjwld Oxrjm wxnjm bnjm wxx OxrH bnwt׃ s
13.22 wjtr dbrj AbjH wdrkjw wdbrjw ktwbjm bmdrx HnbjA Odw׃
13.1 Anno octavo decimo regis Ieroboam regnavit Abia su per Iudam.
13.2 Tribus annis regnavit in Ierusalem. Nomenque matris eius Michaia filia Uriel de Gabaa. Et erat bellum inter Abiam et Ieroboam.
13.3 Cumque inisset Abia certamen et haberet bellicosissimos viros electorum quadringenta milia, Ieroboam instruxit e contra aciem octingenta milia virorum, qui et ipsi electi erant et ad bella fortissimi.
13.4 Stetit igitur Abia super montem Semaraim, qui est in monte Ephraim, et ait: “ Audi, Ieroboam et omnis Israel:
13.5 Num ignoratis quod Dominus, Deus Israel, dederit regnum David super Israel in sempiternum, ipsi et filiis eius, pactum salis?
13.6 Et surrexit Ieroboam filius Nabat servus Salomonis filii David et rebellavit contra dominum suum;
13.7 congregatique sunt ad eum viri vanissimi, filii Belial, et praevaluerunt contra Roboam filium Salomonis. Porro Roboam erat iuvenis et corde pavido nec potuit resistere eis.
13.8 Nunc ergo vos dicitis quod resistere possitis regno Domini, quod possidet per filios David, habetisque grandem populi multitudinem atque vitulos aureos, quos fecit vobis Ieroboam in deos.
13.9 Et eiecistis sacerdotes Domini filios Aaron atque Levitas et fecistis vobis sacerdotes sicut populi terrarum. Quicumque venerit et initiaverit manum suam in tauro de bobus et in arietibus septem, fit sacerdos eorum, qui non sunt dii.
13.10 Noster autem Deus Dominus est, quem non reliquimus; sacerdotesque ministrant Domino de filiis Aaron, et Levitae sunt in ordine suo.
13.11 Holocausta quoque offerunt Domino per singulos dies, mane et vespere, et thymiama aromatum, et proponuntur panes in mensa mundissima. Estque apud nos candelabrum aureum et lucernae eius, ut accendantur semper ad vesperam; nos quippe custodimus praecepta Domini Dei nostri, quem vos reliquistis.
13.12 Ergo in exercitu nostro dux Deus est et sacerdotes eius, qui clangunt tubis et resonant contra vos, filii Israel; nolite pugnare contra Dominum, Deum patrum vestrorum, quia non vobis expedit ”.
13.13 Ieroboam autem retro moliebatur insidias, ut venirent post eos, et erant ante Iudam, et insidiae post eos.
13.14 Respiciensque Iuda vidit instare bellum ex adverso et post tergum et clamavit ad Dominum, ac sacerdotes tubis canere coeperunt,
13.15 omnesque viri Iudae vociferati sunt; et ecce, illis clamantibus, perterruit Deus Ieroboam et omnem Israel coram Abia et Iuda.
13.16 Fugeruntque filii Israel Iudam, et tradidit eos Deus in manu eorum.
13.17 Percussit ergo eos Abia et populus eius plaga magna; et corruerunt vulnerati ex Israel quingenta milia virorum fortium.
13.18 Humiliatique sunt filii Israel in tempore illo, et confortati filii Iudae, eo quod sperassent in Domino, Deo patrum suorum.
13.19 Persecutus est autem Abia fugientem Ieroboam et cepit civitates eius Bethel et filias eius et Iesana cum filiabus suis, Ephron quoque et filias eius.
13.20 Nec invaluit ultra Ieroboam in diebus Abiae. Quem percussit Dominus, et mortuus est.
13.21 Abia autem confortatus est et accepit sibi uxores quattuordecim procreavitque viginti duos filios et sedecim filias.
13.22 Reliqua autem gestorum Abiae viarumque et sermonum eius scripta sunt in enarratione prophetae Addo.
14.1 (H13-23) Und Abija legte sich zu seinen Vätern, und sie begruben ihn in der Stadt Davids; und Asa, sein Sohn, ward König an seiner Statt. Zu dessen Zeiten war das Land stille, zehn Jahre lang.
14.2 (H14-1) Und Asa tat, was gut und recht war vor dem HERRN, seinem Gott.
14.3 (H14-2) Denn er entfernte die fremden Altäre und die Höhen und zerbrach die Säulen und hieb die Ascheren um;
14.4 (H14-3) und gebot Juda, den HERRN, den Gott ihrer Väter, zu suchen und zu tun nach dem Gesetz und Gebot.
14.5 (H14-4) Er entfernte auch aus allen Städten Judas die Höhen und die Sonnensäulen. Und das Königreich hatte Ruhe unter ihm.
14.6 (H14-5) Und er baute feste Städte in Juda, weil in jenen Jahren das Land Ruhe hatte und kein Krieg wider ihn geführt wurde; denn der HERR gab ihm Ruhe.
14.7 (H14-6) Und er sprach zu Juda: Lasset uns diese Städte bauen und sie mit Mauern umgeben und mit Türmen, Toren und Riegeln, weil das Land noch vor uns liegt! Denn wir haben den HERRN, unsern Gott, gesucht; wir haben ihn gesucht, und er hat uns Ruhe gegeben ringsumher. Also bauten sie, und es gelang ihnen.
14.8 (H14-7) Und Asa hatte ein Heer, das Schild und Speer trug, aus Juda 300000 und aus Benjamin 280000, welche die Tartsche trugen und mit Bogen schossen. Diese waren alle starke Helden.
14.9 (H14-8) Aber Serach, der Mohr, zog aus wider sie mit einem Heer von tausendmal tausend, dazu dreihundert Wagen, und er kam bis Marescha.
14.10 (H14-9) Und Asa zog aus, ihm entgegen. Und sie rüsteten sich zum Kampf im Tal Zephata bei Marescha.
14.11 (H14-10) Und Asa rief den HERRN, seinen Gott, an und sprach: HERR, bei dir ist kein Unterschied, zu helfen, wo viel oder wo keine Kraft ist. Hilf uns, HERR, unser Gott, denn wir verlassen uns auf dich; und in deinem Namen sind wir gekommen wider diesen Haufen! Du, HERR, bist unser Gott! Vor dir behält der Sterbliche keine Kraft!
14.12 (H14-11) Da schlug der HERR die Mohren vor Asa und vor Juda, daß die Mohren flohen.
14.13 (H14-12) Und Asa samt dem Volk, das bei ihm war, jagte ihnen nach bis gen Gerar. Und von den Mohren fielen so viele, daß sie sich nicht erholen konnten, sondern sie wurden geschlagen vor dem HERRN und vor seiner Heerschar; und sie trugen sehr viel Raub davon.
14.14 (H14-13) Und sie schlugen alle Städte um Gerar her; denn die Furcht des HERRN kam über sie. Und sie plünderten alle Städte; denn es war viel Beute darin.
14.15 (H14-14) Auch die Hirtenzelte schlugen sie und führten viele Schafe und Kamele hinweg und kehrten wieder nach Jerusalem zurück.
14.1 καὶ ἀπέθανεν αβια μετὰ τῶν πατέρων αὐτοῦ καὶ ἔθαψαν αὐτὸν ἐν πόλει δαυιδ καὶ ἐβασίλευσεν ασα υἱὸς αὐτοῦ ἀντ' αὐτοῦ ἐν ταῖς ἡμέραις ασα ἡσύχασεν ἡ γῆ ιουδα ἔτη δέκα
14.2 καὶ ἐποίησεν τὸ καλὸν καὶ τὸ εὐθὲς ἐνώπιον κυρίου θεοῦ αὐτοῦ
14.3 καὶ ἀπέστησεν τὰ θυσιαστήρια τῶν ἀλλοτρίων καὶ τὰ ὑψηλὰ καὶ συνέτριψεν τὰς στήλας καὶ ἐξέκοψεν τὰ ἄλση
14.4 καὶ εἶπεν τῷ ιουδα ἐκζητῆσαι τὸν κύριον θεὸν τῶν πατέρων αὐτῶν καὶ ποιῆσαι τὸν νόμον καὶ τὰς ἐντολάς
14.5 καὶ ἀπέστησεν ἀπὸ πασῶν τῶν πόλεων ιουδα τὰ θυσιαστήρια καὶ τὰ εἴδωλα καὶ εἰρήνευσεν
14.6 πόλεις τειχήρεις ἐν γῇ ιουδα ὅτι εἰρήνευσεν ἡ γῆ καὶ οὐκ ἦν αὐτῷ πόλεμος ἐν τοῖς ἔτεσιν τούτοις ὅτι κατέπαυσεν αὐτῷ κύριος
14.7 καὶ εἶπεν τῷ ιουδα οἰκοδομήσωμεν τὰς πόλεις ταύτας καὶ ποιήσωμεν τείχη καὶ πύργους καὶ πύλας καὶ μοχλοὺς ἐν ᾧ τῆς γῆς κυριεύσομεν ὅτι καθὼς ἐξεζητήσαμεν κύριον θεὸν ἡμῶν ἐξεζήτησεν ἡμᾶς καὶ κατέπαυσεν ἡμᾶς κυκλόθεν καὶ εὐόδωσεν ἡμῖν
14.8 καὶ ἐγένετο τῷ ασα δύναμις ὁπλοφόρων αἰρόντων θυρεοὺς καὶ δόρατα ἐν γῇ ιουδα τριακόσιαι χιλιάδες καὶ ἐν γῇ βενιαμιν πελτασταὶ καὶ τοξόται διακόσιαι καὶ πεντήκοντα χιλιάδες πάντες οὗτοι πολεμισταὶ δυνάμεως
14.9 καὶ ἐξῆλθεν ἐπ' αὐτοὺς ζαρε ὁ αἰθίοψ ἐν δυνάμει ἐν χιλίαις χιλιάσιν καὶ ἅρμασιν τριακοσίοις καὶ ἦλθεν ἕως μαρισα
14.10 καὶ ἐξῆλθεν ασα εἰς συνάντησιν αὐτῷ καὶ παρετάξατο πόλεμον ἐν τῇ φάραγγι κατὰ βορρᾶν μαρισης
14.11 καὶ ἐβόησεν ασα πρὸς κύριον θεὸν αὐτοῦ καὶ εἶπεν κύριε οὐκ ἀδυνατεῖ παρὰ σοὶ σῴζειν ἐν πολλοῖς καὶ ἐν ὀλίγοις κατίσχυσον ἡμᾶς κύριε ὁ θεὸς ἡμῶν ὅτι ἐπὶ σοὶ πεποίθαμεν καὶ ἐπὶ τῷ ὀνόματί σου ἤλθαμεν ἐπὶ τὸ πλῆθος τὸ πολὺ τοῦτο κύριε ὁ θεὸς ἡμῶν μὴ κατισχυσάτω πρὸς σὲ ἄνθρωπος
14.12 καὶ ἐπάταξεν κύριος τοὺς αἰθίοπας ἐναντίον ιουδα καὶ ἔφυγον οἱ αἰθίοπες
14.13 καὶ κατεδίωξεν ασα καὶ ὁ λαὸς αὐτοῦ ἕως γεδωρ καὶ ἔπεσον αἰθίοπες ὥστε μὴ εἶναι ἐν αὐτοῖς περιποίησιν ὅτι συνετρίβησαν ἐνώπιον κυρίου καὶ ἐναντίον τῆς δυνάμεως αὐτοῦ καὶ ἐσκύλευσαν σκῦλα πολλά
14.14 καὶ ἐξέκοψαν τὰς κώμας αὐτῶν κύκλῳ γεδωρ ὅτι ἐγενήθη ἔκστασις κυρίου ἐπ' αὐτούς καὶ ἐσκύλευσαν πάσας τὰς πόλεις αὐτῶν ὅτι πολλὰ σκῦλα ἐγενήθη αὐτοῖς
14.15 καί γε σκηνὰς κτήσεων τοὺς αμαζονεῖς ἐξέκοψαν καὶ ἔλαβον πρόβατα πολλὰ καὶ καμήλους καὶ ἐπέστρεψαν εἰς ιερουσαλημ
14.1 kai apethanen abia meta tohn paterohn aytoy kai ethapsan ayton en polei dayid kai ebasileysen asa yios aytoy ant' aytoy en tais ehmerais asa ehsychasen eh geh ioyda eteh deka
14.2 kai epoiehsen to kalon kai to eythes enohpion kyrioy theoy aytoy
14.3 kai apestehsen ta thysiastehria tohn allotriohn kai ta ypsehla kai synetripsen tas stehlas kai exekopsen ta alseh
14.4 kai eipen toh ioyda ekzehtehsai ton kyrion theon tohn paterohn aytohn kai poiehsai ton nomon kai tas entolas
14.5 kai apestehsen apo pasohn tohn poleohn ioyda ta thysiastehria kai ta eidohla kai eirehneysen
14.6 poleis teichehreis en geh ioyda oti eirehneysen eh geh kai oyk ehn aytoh polemos en tois etesin toytois oti katepaysen aytoh kyrios
14.7 kai eipen toh ioyda oikodomehsohmen tas poleis taytas kai poiehsohmen teicheh kai pyrgoys kai pylas kai mochloys en oh tehs gehs kyrieysomen oti kathohs exezehtehsamen kyrion theon ehmohn exezehtehsen ehmas kai katepaysen ehmas kyklothen kai eyodohsen ehmin
14.8 kai egeneto toh asa dynamis oplophorohn airontohn thyreoys kai dorata en geh ioyda triakosiai chiliades kai en geh beniamin peltastai kai toxotai diakosiai kai pentehkonta chiliades pantes oytoi polemistai dynameohs
14.9 kai exehlthen ep' aytoys zare o aithiops en dynamei en chiliais chiliasin kai armasin triakosiois kai ehlthen eohs marisa
14.10 kai exehlthen asa eis synantehsin aytoh kai paretaxato polemon en teh pharaggi kata borran marisehs
14.11 kai eboehsen asa pros kyrion theon aytoy kai eipen kyrie oyk adynatei para soi sohzein en pollois kai en oligois katischyson ehmas kyrie o theos ehmohn oti epi soi pepoithamen kai epi toh onomati soy ehlthamen epi to plehthos to poly toyto kyrie o theos ehmohn meh katischysatoh pros se anthrohpos
14.12 kai epataxen kyrios toys aithiopas enantion ioyda kai ephygon oi aithiopes
14.13 kai katediohxen asa kai o laos aytoy eohs gedohr kai epeson aithiopes ohste meh einai en aytois peripoiehsin oti synetribehsan enohpion kyrioy kai enantion tehs dynameohs aytoy kai eskyleysan skyla polla
14.14 kai exekopsan tas kohmas aytohn kykloh gedohr oti egenehtheh ekstasis kyrioy ep' aytoys kai eskyleysan pasas tas poleis aytohn oti polla skyla egenehtheh aytois
14.15 kai ge skehnas ktehseohn toys amazoneis exekopsan kai elabon probata polla kai kamehloys kai epestrepsan eis ieroysalehm
14.1 וַיִּשְׁכַּב אֲבִיָּה עִם־אֲבֹתָיו וַיִּקְבְּרוּ אֹתֹו בְּעִיר דָּוִיד וַיִּמְלֹךְ אָסָא בְנֹו תַּחְתָּיו בְּיָמָיו שָׁקְטָה הָאָרֶץ עֶשֶׂר שָׁנִים׃ פ
14.2 וַיַּעַשׂ אָסָא הַטֹּוב וְהַיָּשָׁר בְּעֵינֵי יְהוָה אֱלֹהָיו׃
14.3 וַיָּסַר אֶת־מִזְבְּחֹות הַנֵּכָר וְהַבָּמֹות וַיְשַׁבֵּר אֶת־הַמַּצֵּבֹות וַיְגַדַּע אֶת־הָאֲשֵׁרִים׃
14.4 וַיֹּאמֶר לִיהוּדָה לִדְרֹושׁ אֶת־יְהוָה אֱלֹהֵי אֲבֹותֵיהֶם וְלַעֲשֹׂות הַתֹּורָה וְהַמִּצְוָה׃
14.5 וַיָּסַר מִכָּל־עָרֵי יְהוּדָה אֶת־הַבָּמֹות וְאֶת־הַחַמָּנִים וַתִּשְׁקֹט הַמַּמְלָכָה לְפָנָיו׃
14.6 וַיִּבֶן עָרֵי מְצוּרָה בִּיהוּדָה כִּי־שָׁקְטָה הָאָרֶץ וְאֵין־עִמֹּו מִלְחָמָה בַּשָּׁנִים הָאֵלֶּה כִּי־הֵנִיחַ יְהוָה לֹו׃
14.7 וַיֹּאמֶר לִיהוּדָה נִבְנֶה ׀ אֶת־הֶעָרִים הָאֵלֶּה וְנָסֵב חֹומָה וּמִגְדָּלִים דְּלָתַיִם וּבְרִיחִים עֹודֶנּוּ הָאָרֶץ לְפָנֵינוּ כִּי דָרַשְׁנוּ אֶת־יְהוָה אֱלֹהֵינוּ דָּרַשְׁנוּ וַיָּנַח לָנוּ מִסָּבִיב וַיִּבְנוּ וַיַּצְלִיחוּ׃ פ
14.8 וַיְהִי לְאָסָא חַיִל נֹשֵׂא צִנָּה וָרֹמַח מִיהוּדָה שְׁלֹשׁ מֵאֹות אֶלֶף ס וּמִבִּנְיָמִן נֹשְׂאֵי מָגֵן וְדֹרְכֵי קֶשֶׁת מָאתַיִם וּשְׁמֹונִים אָלֶף כָּל־אֵלֶּה גִּבֹּורֵי חָיִל׃
14.9 וַיֵּצֵא אֲלֵיהֶם זֶרַח הַכּוּשִׁי בְּחַיִל אֶלֶף אֲלָפִים וּמַרְכָּבֹות שְׁלֹשׁ מֵאֹות וַיָּבֹא עַד־מָרֵשָׁה׃
14.10 וַיֵּצֵא אָסָא לְפָנָיו וַיַּעַרְכוּ מִלְחָמָה בְּגֵיא צְפַתָה לְמָרֵשָׁה׃
14.11 וַיִּקְרָא אָסָא אֶל־יְהוָה אֱלֹהָיו וַיֹּאמַר יְהוָה אֵין־עִמְּךָ לַעְזֹור בֵּין רַב לְאֵין כֹּחַ עָזְרֵנוּ יְהוָה אֱלֹהֵינוּ כִּי־עָלֶיךָ נִשְׁעַנּוּ וּבְשִׁמְךָ בָאנוּ עַל־הֶהָמֹון הַזֶּה יְהוָה אֱלֹהֵינוּ אַתָּה אַל־יַעְצֹר עִמְּךָ אֱנֹושׁ׃ ס
14.12 וַיִּגֹּף יְהוָה אֶת־הַכּוּשִׁים לִפְנֵי אָסָא וְלִפְנֵי יְהוּדָה וַיָּנֻסוּ הַכּוּשִׁים׃
14.13 וַיִּרְדְּפֵם אָסָא וְהָעָם אֲשֶׁר־עִמֹּו עַד־לִגְרָר וַיִּפֹּל מִכּוּשִׁים לְאֵין לָהֶם מִחְיָה כִּי־נִשְׁבְּרוּ לִפְנֵי־יְהוָה וְלִפְנֵי מַחֲנֵהוּ וַיִּשְׂאוּ שָׁלָל הַרְבֵּה מְאֹד׃
14.14 וַיַּכּוּ אֵת כָּל־הֶעָרִים סְבִיבֹות גְּרָר כִּי־הָיָה פַחַד־יְהוָה עֲלֵיהֶם וַיָּבֹזּוּ אֶת־כָּל־הֶעָרִים כִּי־בִזָּה רַבָּה הָיְתָה בָהֶם׃
14.15 וְגַם־אָהֳלֵי מִקְנֶה הִכּוּ וַיִּשְׁבּוּ צֹאן לָרֹב וּגְמַלִּים וַיָּשֻׁבוּ יְרוּשָׁלִָם׃ ס
14.1 wajixxkab AabijaaH Oim-Aabotaajw wajiqbrw Aotow bOijr daawijd wajimlok AaasaaA bnow tahtaajw bjaamaajw xxaaqTaaH HaaAaaraec Oaexaer xxaanijm׃ p
14.2 wajaOax AaasaaA HaTowb wHajaaxxaar bOejnej jHwaaH AaeloHaajw׃
14.3 wajaasar Aaet-mizbhowt Hanekaar wHabaamowt wajxxaber Aaet-Hamacebowt wajgadaO Aaet-HaaAaxxerijm׃
14.4 wajoAmaer lijHwdaaH lidrowxx Aaet-jHwaaH AaeloHej AabowtejHaem wlaOaxowt HatowraaH wHamicwaaH׃
14.5 wajaasar mikaal-Oaarej jHwdaaH Aaet-Habaamowt wAaet-Hahamaanijm watixxqoT HamamlaakaaH lpaanaajw׃
14.6 wajibaen Oaarej mcwraaH bijHwdaaH kij-xxaaqTaaH HaaAaaraec wAejn-Oimow milhaamaaH baxxaanijm HaaAelaeH kij-Henijha jHwaaH low׃
14.7 wajoAmaer lijHwdaaH nibnaeH Aaet-HaeOaarijm HaaAelaeH wnaaseb howmaaH wmigdaalijm dlaatajim wbrijhijm Oowdaenw HaaAaaraec lpaanejnw kij daaraxxnw Aaet-jHwaaH AaeloHejnw daaraxxnw wajaanah laanw misaabijb wajibnw wajaclijhw׃ p
14.8 wajHij lAaasaaA hajil noxeA cinaaH waaromah mijHwdaaH xxloxx meAowt Aaelaep s wmibinjaamin noxAej maagen wdorkej qaexxaet maaAtajim wxxmownijm Aaalaep kaal-AelaeH gibowrej haajil׃
14.9 wajeceA AalejHaem zaerah Hakwxxij bhajil Aaelaep Aalaapijm wmarkaabowt xxloxx meAowt wajaaboA Oad-maarexxaaH׃
14.10 wajeceA AaasaaA lpaanaajw wajaOarkw milhaamaaH bgejA cpataaH lmaarexxaaH׃
14.11 wajiqraaA AaasaaA Aael-jHwaaH AaeloHaajw wajoAmar jHwaaH Aejn-Oimkaa laOzowr bejn rab lAejn koha Oaazrenw jHwaaH AaeloHejnw kij-Oaalaejkaa nixxOanw wbxximkaa baaAnw Oal-HaeHaamown HazaeH jHwaaH AaeloHejnw AataaH Aal-jaOcor Oimkaa Aaenowxx׃ s
14.12 wajigop jHwaaH Aaet-Hakwxxijm lipnej AaasaaA wlipnej jHwdaaH wajaanusw Hakwxxijm׃
14.13 wajirdpem AaasaaA wHaaOaam Aaxxaer-Oimow Oad-ligraar wajipol mikwxxijm lAejn laaHaem mihjaaH kij-nixxbrw lipnej-jHwaaH wlipnej mahaneHw wajixAw xxaalaal HarbeH mAod׃
14.14 wajakw Aet kaal-HaeOaarijm sbijbowt graar kij-HaajaaH pahad-jHwaaH OalejHaem wajaabozw Aaet-kaal-HaeOaarijm kij-bizaaH rabaaH HaajtaaH baaHaem׃
14.15 wgam-AaaHaalej miqnaeH Hikw wajixxbw coAn laarob wgmalijm wajaaxxubw jrwxxaalaaim׃ s
14.1 וישכב אביה עם־אבתיו ויקברו אתו בעיר דויד וימלך אסא בנו תחתיו בימיו שקטה הארץ עשר שנים׃ פ
14.2 ויעש אסא הטוב והישר בעיני יהוה אלהיו׃
14.3 ויסר את־מזבחות הנכר והבמות וישבר את־המצבות ויגדע את־האשרים׃
14.4 ויאמר ליהודה לדרוש את־יהוה אלהי אבותיהם ולעשות התורה והמצוה׃
14.5 ויסר מכל־ערי יהודה את־הבמות ואת־החמנים ותשקט הממלכה לפניו׃
14.6 ויבן ערי מצורה ביהודה כי־שקטה הארץ ואין־עמו מלחמה בשנים האלה כי־הניח יהוה לו׃
14.7 ויאמר ליהודה נבנה ׀ את־הערים האלה ונסב חומה ומגדלים דלתים ובריחים עודנו הארץ לפנינו כי דרשנו את־יהוה אלהינו דרשנו וינח לנו מסביב ויבנו ויצליחו׃ פ
14.8 ויהי לאסא חיל נשא צנה ורמח מיהודה שלש מאות אלף ס ומבנימן נשאי מגן ודרכי קשת מאתים ושמונים אלף כל־אלה גבורי חיל׃
14.9 ויצא אליהם זרח הכושי בחיל אלף אלפים ומרכבות שלש מאות ויבא עד־מרשה׃
14.10 ויצא אסא לפניו ויערכו מלחמה בגיא צפתה למרשה׃
14.11 ויקרא אסא אל־יהוה אלהיו ויאמר יהוה אין־עמך לעזור בין רב לאין כח עזרנו יהוה אלהינו כי־עליך נשענו ובשמך באנו על־ההמון הזה יהוה אלהינו אתה אל־יעצר עמך אנוש׃ ס
14.12 ויגף יהוה את־הכושים לפני אסא ולפני יהודה וינסו הכושים׃
14.13 וירדפם אסא והעם אשר־עמו עד־לגרר ויפל מכושים לאין להם מחיה כי־נשברו לפני־יהוה ולפני מחנהו וישאו שלל הרבה מאד׃
14.14 ויכו את כל־הערים סביבות גרר כי־היה פחד־יהוה עליהם ויבזו את־כל־הערים כי־בזה רבה היתה בהם׃
14.15 וגם־אהלי מקנה הכו וישבו צאן לרב וגמלים וישבו ירושלם׃ ס
14.1 wjxkb AbjH Om-Abtjw wjqbrw Atw bOjr dwjd wjmlk AsA bnw thtjw bjmjw xqTH HArc Oxr xnjm׃ p
14.2 wjOx AsA HTwb wHjxr bOjnj jHwH AlHjw׃
14.3 wjsr At-mzbhwt Hnkr wHbmwt wjxbr At-Hmcbwt wjgdO At-HAxrjm׃
14.4 wjAmr ljHwdH ldrwx At-jHwH AlHj AbwtjHm wlOxwt HtwrH wHmcwH׃
14.5 wjsr mkl-Orj jHwdH At-Hbmwt wAt-Hhmnjm wtxqT HmmlkH lpnjw׃
14.6 wjbn Orj mcwrH bjHwdH kj-xqTH HArc wAjn-Omw mlhmH bxnjm HAlH kj-Hnjh jHwH lw׃
14.7 wjAmr ljHwdH nbnH At-HOrjm HAlH wnsb hwmH wmgdljm dltjm wbrjhjm Owdnw HArc lpnjnw kj drxnw At-jHwH AlHjnw drxnw wjnh lnw msbjb wjbnw wjcljhw׃ p
14.8 wjHj lAsA hjl nxA cnH wrmh mjHwdH xlx mAwt Alp s wmbnjmn nxAj mgn wdrkj qxt mAtjm wxmwnjm Alp kl-AlH gbwrj hjl׃
14.9 wjcA AljHm zrh Hkwxj bhjl Alp Alpjm wmrkbwt xlx mAwt wjbA Od-mrxH׃
14.10 wjcA AsA lpnjw wjOrkw mlhmH bgjA cptH lmrxH׃
14.11 wjqrA AsA Al-jHwH AlHjw wjAmr jHwH Ajn-Omk lOzwr bjn rb lAjn kh Ozrnw jHwH AlHjnw kj-Oljk nxOnw wbxmk bAnw Ol-HHmwn HzH jHwH AlHjnw AtH Al-jOcr Omk Anwx׃ s
14.12 wjgp jHwH At-Hkwxjm lpnj AsA wlpnj jHwdH wjnsw Hkwxjm׃
14.13 wjrdpm AsA wHOm Axr-Omw Od-lgrr wjpl mkwxjm lAjn lHm mhjH kj-nxbrw lpnj-jHwH wlpnj mhnHw wjxAw xll HrbH mAd׃
14.14 wjkw At kl-HOrjm sbjbwt grr kj-HjH phd-jHwH OljHm wjbzw At-kl-HOrjm kj-bzH rbH HjtH bHm׃
14.15 wgm-AHlj mqnH Hkw wjxbw cAn lrb wgmljm wjxbw jrwxlm׃ s
14.1 Dormivit autem Abia cum patribus suis, et sepelierunt eum in civitate David; regnavitque Asa filius eius pro eo. In cuius diebus quievit terra annis decem.
14.2 Fecit autem Asa, quod bo num et placitum erat in con spectu Domini Dei sui, et subvertit altaria peregrini cultus et excelsa
14.3 et confregit lapides palosque succidit
14.4 ac praecepit Iudae, ut quaereret Dominum, Deum patrum suorum, et faceret legem et universa mandata,
14.5 et abstulit e cunctis urbibus Iudae excelsa et thymiateria et regnavit in pace.
14.6 Aedificavit quoque urbes munitas in Iuda, quia quievit terra, et nulla temporibus eius bella surrexerant, pacem Domino ei largiente.
14.7 Dixit autem Iudae: “ Aedificemus civitates istas et vallemus muris et roboremus turribus et portis et seris, donec a bellis quieta sunt omnia; quia quaesivimus Dominum Deum nostrum, quaesivit nos et dedit nobis pacem per gyrum ”. Aedificaverunt igitur et prosperati sunt.
14.8 Habuit autem Asa exercitum portantium scuta et hastas de Iuda trecenta milia, de Beniamin vero scutariorum et sagittariorum ducenta octoginta milia; omnes isti viri fortissimi.
14.9 Egressus est autem contra eos Zara Aethiops cum exercitu, decies centena milia et curribus trecentis, et venit usque Maresa.
14.10 Porro Asa perrexit obviam ei, et instruxerunt aciem ad bellum in valle, quae est ad septentrionem Maresa,
14.11 et invocavit Asa Dominum Deum suum et ait: “ Domine, non est apud te ulla distantia, utrum paucis auxilieris an pluribus; adiuva nos, Domine Deus noster. In te enim et in tuo nomine habentes fiduciam venimus contra hanc multitudinem. Domine, Deus noster tu es, non praevaleat contra te homo ”.
14.12 Exterruit itaque Dominus Aethiopes coram Asa et Iuda; fugeruntque Aethiopes.
14.13 Et persecutus est eos Asa et populus, qui cum eo erat, usque Gerar; et ruerunt Aethiopes usque ad internecionem, quia Domino caedente contriti sunt et exercitu illius proeliante. Tulerunt ergo spolia multa
14.14 et percusserunt omnes civitates per circuitum Gerarae; terror quippe Domini eos invaserat. Et diripuerunt omnes urbes et multam praedam asportaverunt.
14.15 Sed et caulas ovium destruentes tulerunt pecorum infinitam multitudinem et camelorum reversique sunt Ierusalem.
15.1 Und der Geist Gottes kam auf Asaria, den Sohn Odeds;
15.2 der ging hinaus, Asa entgegen, und sprach zu ihm: Höret mir zu, Asa, und du, ganz Juda und Benjamin! Der HERR ist mit euch, wenn ihr mit ihm seid; und wenn ihr ihn suchet, so wird er sich von euch finden lassen; werdet ihr aber ihn verlassen, so wird er euch auch verlassen!
15.3 Israel war lange Zeit ohne den wahren Gott und ohne einen Priester, welcher lehrt, und ohne Gesetz.
15.4 Als es sich aber in seiner Not zu dem HERRN, dem Gott Israels, kehrte und ihn suchte, da ließ er sich von ihnen finden.
15.5 Aber zu jenen Zeiten hatten die, welche aus und eingingen, keinen Frieden, sondern es kamen große Schrecken über alle Landesbewohner.
15.6 Und es schlug sich ein Volk mit dem andern und eine Stadt mit der andern; denn Gott erschreckte sie durch allerlei Not.
15.7 Ihr aber, ermannet euch und laßt eure Hände nicht sinken; denn euer Werk hat seinen Lohn!
15.8 Als nun Asa diese Worte und die Weissagung des Propheten Oded hörte, ermannte er sich und schaffte die Greuel hinweg aus dem ganzen Lande Juda und Benjamin und aus den Städten, die er auf dem Gebirge Ephraim erobert hatte, und erneuerte den Altar des HERRN, der vor der Halle des HERRN stand.
15.9 Und er versammelte ganz Juda und Benjamin und die Fremdlinge bei ihnen aus Ephraim, Manasse und Simeon; denn es fielen ihm sehr viele Leute aus Israel zu, als sie sahen, daß der HERR, sein Gott, mit ihm war.
15.10 Und sie versammelten sich zu Jerusalem im dritten Monat, im fünfzehnten Jahre der Regierung Asas.
15.11 Und sie opferten dem HERRN an jenem Tage von der Beute, die sie gebracht hatten, siebenhundert Rinder und siebentausend Schafe.
15.12 Und sie gingen den Bund ein, daß sie den HERRN, den Gott ihrer Väter, suchen wollten mit ihrem ganzen Herzen und ihrer ganzen Seele;
15.13 wer aber den HERRN, den Gott Israels, nicht suchen würde, der sollte sterben, ob klein oder groß, ob Mann oder Weib.
15.14 Und sie schwuren dem HERRN mit lauter Stimme, mit Jauchzen, Trompeten und Posaunen.
15.15 Und ganz Juda war fröhlich über den Eid; denn sie hatten mit ihrem ganzen Herzen geschworen; und sie suchten ihn mit ihrem ganzen Willen; und er ließ sich von ihnen finden. Und der HERR gab ihnen Ruhe ringsumher.
15.16 Auch setzte der König Asa seine Mutter Maacha ab, daß sie nicht mehr Gebieterin wäre, weil sie der Aschera ein Götzenbild gemacht hatte. Und Asa hieb das Götzenbild um und zermalmte es und verbrannte es am Bach Kidron.
15.17 Aber die Höhen kamen nicht weg aus Israel; doch war das Herz Asas ungeteilt sein Leben lang.
15.18 Und er brachte das, was sein Vater geheiligt und was er selbst geheiligt hatte, in das Haus Gottes, nämlich Silber, Gold und Geräte.
15.19 Und es war kein Krieg bis zum fünfunddreißigsten Jahre der Regierung Asas.
15.1 καὶ αζαριας υἱὸς ωδηδ ἐγένετο ἐπ' αὐτὸν πνεῦμα κυρίου
15.2 καὶ ἐξῆλθεν εἰς ἀπάντησιν ασα καὶ παντὶ ιουδα καὶ βενιαμιν καὶ εἶπεν ἀκούσατέ μου ασα καὶ πᾶς ιουδα καὶ βενιαμιν κύριος μεθ' ὑμῶν ἐν τῷ εἶναι ὑμᾶς μετ' αὐτοῦ καὶ ἐὰν ἐκζητήσητε αὐτόν εὑρεθήσεται ὑμῖν καὶ ἐὰν ἐγκαταλίπητε αὐτόν ἐγκαταλείψει ὑμᾶς
15.3 καὶ ἡμέραι πολλαὶ τῷ ισραηλ ἐν οὐ θεῷ ἀληθινῷ καὶ οὐχ ἱερέως ὑποδεικνύοντος καὶ ἐν οὐ νόμῳ
15.4 καὶ ἐπιστρέψει ἐπὶ κύριον θεὸν ισραηλ καὶ εὑρεθήσεται αὐτοῖς
15.5 καὶ ἐν ἐκείνῳ τῷ καιρῷ οὐκ ἔστιν εἰρήνη τῷ ἐκπορευομένῳ καὶ τῷ εἰσπορευομένῳ ὅτι ἔκστασις κυρίου ἐπὶ πάντας τοὺς κατοικοῦντας τὰς χώρας
15.6 καὶ πολεμήσει ἔθνος πρὸς ἔθνος καὶ πόλις πρὸς πόλιν ὅτι ὁ θεὸς ἐξέστησεν αὐτοὺς ἐν πάσῃ θλίψει
15.7 καὶ ὑμεῖς ἰσχύσατε καὶ μὴ ἐκλυέσθωσαν αἱ χεῖρες ὑμῶν ὅτι ἔστιν μισθὸς τῇ ἐργασίᾳ ὑμῶν
15.8 καὶ ἐν τῷ ἀκοῦσαι τοὺς λόγους τούτους καὶ τὴν προφητείαν αδαδ τοῦ προφήτου καὶ κατίσχυσεν καὶ ἐξέβαλεν τὰ βδελύγματα ἀπὸ πάσης τῆς γῆς ιουδα καὶ βενιαμιν καὶ ἀπὸ τῶν πόλεων ὧν κατέσχεν ἐν ὄρει εφραιμ καὶ ἐνεκαίνισεν τὸ θυσιαστήριον κυρίου ὃ ἦν ἔμπροσθεν τοῦ ναοῦ κυρίου
15.9 καὶ ἐξεκκλησίασεν τὸν ιουδαν καὶ βενιαμιν καὶ τοὺς προσηλύτους τοὺς παροικοῦντας μετ' αὐτοῦ ἀπὸ εφραιμ καὶ ἀπὸ μανασση καὶ ἀπὸ συμεων ὅτι προσετέθησαν πρὸς αὐτὸν πολλοὶ τοῦ ισραηλ ἐν τῷ ἰδεῖν αὐτοὺς ὅτι κύριος ὁ θεὸς αὐτοῦ μετ' αὐτοῦ
15.10 καὶ συνήχθησαν εἰς ιερουσαλημ ἐν τῷ μηνὶ τῷ τρίτῳ ἐν τῷ πεντεκαιδεκάτῳ ἔτει τῆς βασιλείας ασα
15.11 καὶ ἔθυσεν τῷ κυρίῳ ἐν ἐκείνῃ τῇ ἡμέρᾳ ἀπὸ τῶν σκύλων ὧν ἤνεγκαν μόσχους ἑπτακοσίους καὶ πρόβατα ἑπτακισχίλια
15.12 καὶ διῆλθεν ἐν διαθήκῃ ζητῆσαι κύριον θεὸν τῶν πατέρων αὐτῶν ἐξ ὅλης τῆς καρδίας καὶ ἐξ ὅλης τῆς ψυχῆς
15.13 καὶ πᾶς ὃς ἐὰν μὴ ἐκζητήσῃ κύριον θεὸν ισραηλ ἀποθανεῖται ἀπὸ νεωτέρου ἕως πρεσβυτέρου ἀπὸ ἀνδρὸς ἕως γυναικός
15.14 καὶ ὤμοσαν ἐν τῷ κυρίῳ ἐν φωνῇ μεγάλῃ καὶ ἐν σάλπιγξιν καὶ ἐν κερατίναις
15.15 καὶ ηὐφράνθησαν πᾶς ιουδα περὶ τοῦ ὅρκου ὅτι ἐξ ὅλης τῆς ψυχῆς ὤμοσαν καὶ ἐν πάσῃ θελήσει ἐζήτησαν αὐτόν καὶ εὑρέθη αὐτοῖς καὶ κατέπαυσεν αὐτοῖς κύριος κυκλόθεν
15.16 καὶ τὴν μααχα τὴν μητέρα αὐτοῦ μετέστησεν τοῦ μὴ εἶναι τῇ ἀστάρτῃ λειτουργοῦσαν καὶ κατέκοψεν τὸ εἴδωλον καὶ κατέκαυσεν ἐν χειμάρρῳ κεδρων
15.17 πλὴν τὰ ὑψηλὰ οὐκ ἀπέστησαν ἔτι ὑπῆρχεν ἐν τῷ ισραηλ ἀλλ' ἢ καρδία ασα ἐγένετο πλήρης πάσας τὰς ἡμέρας αὐτοῦ
15.18 καὶ εἰσήνεγκεν τὰ ἅγια δαυιδ τοῦ πατρὸς αὐτοῦ καὶ τὰ ἅγια οἴκου κυρίου τοῦ θεοῦ ἀργύριον καὶ χρυσίον καὶ σκεύη
15.19 καὶ πόλεμος οὐκ ἦν μετ' αὐτοῦ ἕως τοῦ πέμπτου καὶ τριακοστοῦ ἔτους τῆς βασιλείας ασα
15.1 kai azarias yios ohdehd egeneto ep' ayton pneyma kyrioy
15.2 kai exehlthen eis apantehsin asa kai panti ioyda kai beniamin kai eipen akoysate moy asa kai pas ioyda kai beniamin kyrios meth' ymohn en toh einai ymas met' aytoy kai ean ekzehtehsehte ayton eyrethehsetai ymin kai ean egkatalipehte ayton egkataleipsei ymas
15.3 kai ehmerai pollai toh israehl en oy theoh alehthinoh kai oych iereohs ypodeiknyontos kai en oy nomoh
15.4 kai epistrepsei epi kyrion theon israehl kai eyrethehsetai aytois
15.5 kai en ekeinoh toh kairoh oyk estin eirehneh toh ekporeyomenoh kai toh eisporeyomenoh oti ekstasis kyrioy epi pantas toys katoikoyntas tas chohras
15.6 kai polemehsei ethnos pros ethnos kai polis pros polin oti o theos exestehsen aytoys en paseh thlipsei
15.7 kai ymeis ischysate kai meh eklyesthohsan ai cheires ymohn oti estin misthos teh ergasia ymohn
15.8 kai en toh akoysai toys logoys toytoys kai tehn prophehteian adad toy prophehtoy kai katischysen kai exebalen ta bdelygmata apo pasehs tehs gehs ioyda kai beniamin kai apo tohn poleohn ohn kateschen en orei ephraim kai enekainisen to thysiastehrion kyrioy o ehn emprosthen toy naoy kyrioy
15.9 kai exekklehsiasen ton ioydan kai beniamin kai toys prosehlytoys toys paroikoyntas met' aytoy apo ephraim kai apo manasseh kai apo symeohn oti prosetethehsan pros ayton polloi toy israehl en toh idein aytoys oti kyrios o theos aytoy met' aytoy
15.10 kai synehchthehsan eis ieroysalehm en toh mehni toh tritoh en toh pentekaidekatoh etei tehs basileias asa
15.11 kai ethysen toh kyrioh en ekeineh teh ehmera apo tohn skylohn ohn ehnegkan moschoys eptakosioys kai probata eptakischilia
15.12 kai diehlthen en diathehkeh zehtehsai kyrion theon tohn paterohn aytohn ex olehs tehs kardias kai ex olehs tehs psychehs
15.13 kai pas os ean meh ekzehtehseh kyrion theon israehl apothaneitai apo neohteroy eohs presbyteroy apo andros eohs gynaikos
15.14 kai ohmosan en toh kyrioh en phohneh megaleh kai en salpigxin kai en keratinais
15.15 kai ehyphranthehsan pas ioyda peri toy orkoy oti ex olehs tehs psychehs ohmosan kai en paseh thelehsei ezehtehsan ayton kai eyretheh aytois kai katepaysen aytois kyrios kyklothen
15.16 kai tehn maacha tehn mehtera aytoy metestehsen toy meh einai teh astarteh leitoyrgoysan kai katekopsen to eidohlon kai katekaysen en cheimarroh kedrohn
15.17 plehn ta ypsehla oyk apestehsan eti ypehrchen en toh israehl all' eh kardia asa egeneto plehrehs pasas tas ehmeras aytoy
15.18 kai eisehnegken ta agia dayid toy patros aytoy kai ta agia oikoy kyrioy toy theoy argyrion kai chrysion kai skeyeh
15.19 kai polemos oyk ehn met' aytoy eohs toy pemptoy kai triakostoy etoys tehs basileias asa
15.1 וַעֲזַרְיָהוּ בֶּן־עֹודֵד הָיְתָה עָלָיו רוּחַ אֱלֹהִים׃
15.2 וַיֵּצֵא לִפְנֵי אָסָא וַיֹּאמֶר לֹו שְׁמָעוּנִי אָסָא וְכָל־יְהוּדָה וּבִנְיָמִן יְהוָה עִמָּכֶם בִּהְיֹותְכֶם עִמֹּו וְאִם־תִּדְרְשֻׁהוּ יִמָּצֵא לָכֶם וְאִם־תַּעַזְבֻהוּ יַעֲזֹב אֶתְכֶם׃ ס
15.3 וְיָמִים רַבִּים לְיִשְׂרָאֵל לְלֹא ׀ אֱלֹהֵי אֱמֶת וּלְלֹא כֹּהֵן מֹורֶה וּלְלֹא תֹורָה׃
15.4 וַיָּשָׁב בַּצַּר־לֹו עַל־יְהוָה אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל וַיְבַקְשֻׁהוּ וַיִּמָּצֵא לָהֶם׃
15.5 וּבָעִתִּים הָהֵם אֵין שָׁלֹום לַיֹּוצֵא וְלַבָּא כִּי מְהוּמֹת רַבֹּות עַל כָּל־יֹושְׁבֵי הָאֲרָצֹות׃
15.6 וְכֻתְּתוּ גֹוי־בְּגֹוי וְעִיר בְּעִיר כִּי־אֱלֹהִים הֲמָמָם בְּכָל־צָרָה׃
15.7 וְאַתֶּם חִזְקוּ וְאַל־יִרְפּוּ יְדֵיכֶם כִּי יֵשׁ שָׂכָר לִפְעֻלַּתְכֶם׃ ס
15.8 וְכִשְׁמֹעַ אָסָא הַדְּבָרִים הָאֵלֶּה וְהַנְּבוּאָה עֹדֵד הַנָּבִיא הִתְחַזַּק וַיַּעֲבֵר הַשִּׁקּוּצִים מִכָּל־אֶרֶץ יְהוּדָה וּבִנְיָמִן וּמִן־הֶעָרִים אֲשֶׁר לָכַד מֵהַר אֶפְרָיִם וַיְחַדֵּשׁ אֶת־מִזְבַּח יְהוָה אֲשֶׁר לִפְנֵי אוּלָם יְהוָה׃
15.9 וַיִּקְבֹּץ אֶת־כָּל־יְהוּדָה וּבִנְיָמִן וְהַגָּרִים עִמָּהֶם מֵאֶפְרַיִם וּמְנַשֶּׁה וּמִשִּׁמְעֹון כִּי־נָפְלוּ עָלָיו מִיִּשְׂרָאֵל לָרֹב בִּרְאֹתָם כִּי־יְהוָה אֱלֹהָיו עִמֹּו׃ פ
15.10 וַיִּקָּבְצוּ יְרוּשָׁלִַם בַּחֹדֶשׁ הַשְּׁלִישִׁי לִשְׁנַת חֲמֵשׁ־עֶשְׂרֵה לְמַלְכוּת אָסָא׃
15.11 וַיִּזְבְּחוּ לַיהוָה בַּיֹּום הַהוּא מִן־הַשָּׁלָל הֵבִיאוּ בָּקָר שְׁבַע מֵאֹות וְצֹאן שִׁבְעַת אֲלָפִים׃
15.12 וַיָּבֹאוּ בַבְּרִית לִדְרֹושׁ אֶת־יְהוָה אֱלֹהֵי אֲבֹותֵיהֶם בְּכָל־לְבָבָם וּבְכָל־נַפְשָׁם׃
15.13 וְכֹל אֲשֶׁר לֹא־יִדְרֹשׁ לַיהוָה אֱלֹהֵי־יִשְׂרָאֵל יוּמָת לְמִן־קָטֹן וְעַד־גָּדֹול לְמֵאִישׁ וְעַד־אִשָּׁה׃
15.14 וַיִּשָּׁבְעוּ לַיהוָה בְּקֹול גָּדֹול וּבִתְרוּעָה וּבַחֲצֹצְרֹות וּבְשֹׁופָרֹות׃
15.15 וַיִּשְׂמְחוּ כָל־יְהוּדָה עַל־הַשְּׁבוּעָה כִּי בְכָל־לְבָבָם נִשְׁבָּעוּ וּבְכָל־רְצֹונָם בִּקְשֻׁהוּ וַיִּמָּצֵא לָהֶם וַיָּנַח יְהוָה לָהֶם מִסָּבִיב׃
15.16 וְגַם־מַעֲכָה אֵם ׀ אָסָא הַמֶּלֶךְ הֱסִירָהּ מִגְּבִירָה אֲשֶׁר־עָשְׂתָה לַאֲשֵׁרָה מִפְלָצֶת וַיִּכְרֹת אָסָא אֶת־מִפְלַצְתָּהּ וַיָּדֶק וַיִּשְׂרֹף בְּנַחַל קִדְרֹון׃
15.17 וְהַבָּמֹות לֹא־סָרוּ מִיִּשְׂרָאֵל רַק לְבַב־אָסָא הָיָה שָׁלֵם כָּל־יָמָיו׃
15.18 וַיָּבֵא אֶת־קָדְשֵׁי אָבִיו וְקָדָשָׁיו בֵּית הָאֱלֹהִים כֶּסֶף וְזָהָב וְכֵלִים׃
15.19 וּמִלְחָמָה לֹא הָיָתָה עַד שְׁנַת־שְׁלֹשִׁים וְחָמֵשׁ לְמַלְכוּת אָסָא׃ ס
15.1 waOazarjaaHw baen-Oowded HaajtaaH Oaalaajw rwha AaeloHijm׃
15.2 wajeceA lipnej AaasaaA wajoAmaer low xxmaaOwnij AaasaaA wkaal-jHwdaaH wbinjaamin jHwaaH Oimaakaem biHjowtkaem Oimow wAim-tidrxxuHw jimaaceA laakaem wAim-taOazbuHw jaOazob Aaetkaem׃ s
15.3 wjaamijm rabijm ljixraaAel lloA AaeloHej Aaemaet wlloA koHen mowraeH wlloA towraaH׃
15.4 wajaaxxaab bacar-low Oal-jHwaaH AaeloHej jixraaAel wajbaqxxuHw wajimaaceA laaHaem׃
15.5 wbaaOitijm HaaHem Aejn xxaalowm lajowceA wlabaaA kij mHwmot rabowt Oal kaal-jowxxbej HaaAaraacowt׃
15.6 wkuttw gowj-bgowj wOijr bOijr kij-AaeloHijm Hamaamaam bkaal-caaraaH׃
15.7 wAataem hizqw wAal-jirpw jdejkaem kij jexx xaakaar lipOulatkaem׃ s
15.8 wkixxmoOa AaasaaA Hadbaarijm HaaAelaeH wHanbwAaaH Ooded HanaabijA Hithazaq wajaOaber Haxxiqwcijm mikaal-Aaeraec jHwdaaH wbinjaamin wmin-HaeOaarijm Aaxxaer laakad meHar Aaepraajim wajhadexx Aaet-mizbah jHwaaH Aaxxaer lipnej Awlaam jHwaaH׃
15.9 wajiqboc Aaet-kaal-jHwdaaH wbinjaamin wHagaarijm OimaaHaem meAaeprajim wmnaxxaeH wmixximOown kij-naaplw Oaalaajw mijixraaAel laarob birAotaam kij-jHwaaH AaeloHaajw Oimow׃ p
15.10 wajiqaabcw jrwxxaalaim bahodaexx Haxxlijxxij lixxnat hamexx-OaexreH lmalkwt AaasaaA׃
15.11 wajizbhw lajHwaaH bajowm HaHwA min-Haxxaalaal HebijAw baaqaar xxbaO meAowt wcoAn xxibOat Aalaapijm׃
15.12 wajaaboAw babrijt lidrowxx Aaet-jHwaaH AaeloHej AabowtejHaem bkaal-lbaabaam wbkaal-napxxaam׃
15.13 wkol Aaxxaer loA-jidroxx lajHwaaH AaeloHej-jixraaAel jwmaat lmin-qaaTon wOad-gaadowl lmeAijxx wOad-AixxaaH׃
15.14 wajixxaabOw lajHwaaH bqowl gaadowl wbitrwOaaH wbahacocrowt wbxxowpaarowt׃
15.15 wajixmhw kaal-jHwdaaH Oal-HaxxbwOaaH kij bkaal-lbaabaam nixxbaaOw wbkaal-rcownaam biqxxuHw wajimaaceA laaHaem wajaanah jHwaaH laaHaem misaabijb׃
15.16 wgam-maOakaaH Aem AaasaaA Hamaelaek HaesijraaH migbijraaH Aaxxaer-OaaxtaaH laAaxxeraaH miplaacaet wajikrot AaasaaA Aaet-miplactaaH wajaadaeq wajixrop bnahal qidrown׃
15.17 wHabaamowt loA-saarw mijixraaAel raq lbab-AaasaaA HaajaaH xxaalem kaal-jaamaajw׃
15.18 wajaabeA Aaet-qaadxxej Aaabijw wqaadaaxxaajw bejt HaaAaeloHijm kaesaep wzaaHaab wkelijm׃
15.19 wmilhaamaaH loA HaajaataaH Oad xxnat-xxloxxijm whaamexx lmalkwt AaasaaA׃ s
15.1 ועזריהו בן־עודד היתה עליו רוח אלהים׃
15.2 ויצא לפני אסא ויאמר לו שמעוני אסא וכל־יהודה ובנימן יהוה עמכם בהיותכם עמו ואם־תדרשהו ימצא לכם ואם־תעזבהו יעזב אתכם׃ ס
15.3 וימים רבים לישראל ללא ׀ אלהי אמת וללא כהן מורה וללא תורה׃
15.4 וישב בצר־לו על־יהוה אלהי ישראל ויבקשהו וימצא להם׃
15.5 ובעתים ההם אין שלום ליוצא ולבא כי מהומת רבות על כל־יושבי הארצות׃
15.6 וכתתו גוי־בגוי ועיר בעיר כי־אלהים הממם בכל־צרה׃
15.7 ואתם חזקו ואל־ירפו ידיכם כי יש שכר לפעלתכם׃ ס
15.8 וכשמע אסא הדברים האלה והנבואה עדד הנביא התחזק ויעבר השקוצים מכל־ארץ יהודה ובנימן ומן־הערים אשר לכד מהר אפרים ויחדש את־מזבח יהוה אשר לפני אולם יהוה׃
15.9 ויקבץ את־כל־יהודה ובנימן והגרים עמהם מאפרים ומנשה ומשמעון כי־נפלו עליו מישראל לרב בראתם כי־יהוה אלהיו עמו׃ פ
15.10 ויקבצו ירושלם בחדש השלישי לשנת חמש־עשרה למלכות אסא׃
15.11 ויזבחו ליהוה ביום ההוא מן־השלל הביאו בקר שבע מאות וצאן שבעת אלפים׃
15.12 ויבאו בברית לדרוש את־יהוה אלהי אבותיהם בכל־לבבם ובכל־נפשם׃
15.13 וכל אשר לא־ידרש ליהוה אלהי־ישראל יומת למן־קטן ועד־גדול למאיש ועד־אשה׃
15.14 וישבעו ליהוה בקול גדול ובתרועה ובחצצרות ובשופרות׃
15.15 וישמחו כל־יהודה על־השבועה כי בכל־לבבם נשבעו ובכל־רצונם בקשהו וימצא להם וינח יהוה להם מסביב׃
15.16 וגם־מעכה אם ׀ אסא המלך הסירה מגבירה אשר־עשתה לאשרה מפלצת ויכרת אסא את־מפלצתה וידק וישרף בנחל קדרון׃
15.17 והבמות לא־סרו מישראל רק לבב־אסא היה שלם כל־ימיו׃
15.18 ויבא את־קדשי אביו וקדשיו בית האלהים כסף וזהב וכלים׃
15.19 ומלחמה לא היתה עד שנת־שלשים וחמש למלכות אסא׃ ס
15.1 wOzrjHw bn-Owdd HjtH Oljw rwh AlHjm׃
15.2 wjcA lpnj AsA wjAmr lw xmOwnj AsA wkl-jHwdH wbnjmn jHwH Omkm bHjwtkm Omw wAm-tdrxHw jmcA lkm wAm-tOzbHw jOzb Atkm׃ s
15.3 wjmjm rbjm ljxrAl llA AlHj Amt wllA kHn mwrH wllA twrH׃
15.4 wjxb bcr-lw Ol-jHwH AlHj jxrAl wjbqxHw wjmcA lHm׃
15.5 wbOtjm HHm Ajn xlwm ljwcA wlbA kj mHwmt rbwt Ol kl-jwxbj HArcwt׃
15.6 wkttw gwj-bgwj wOjr bOjr kj-AlHjm Hmmm bkl-crH׃
15.7 wAtm hzqw wAl-jrpw jdjkm kj jx xkr lpOltkm׃ s
15.8 wkxmO AsA Hdbrjm HAlH wHnbwAH Odd HnbjA Hthzq wjObr Hxqwcjm mkl-Arc jHwdH wbnjmn wmn-HOrjm Axr lkd mHr Aprjm wjhdx At-mzbh jHwH Axr lpnj Awlm jHwH׃
15.9 wjqbc At-kl-jHwdH wbnjmn wHgrjm OmHm mAprjm wmnxH wmxmOwn kj-nplw Oljw mjxrAl lrb brAtm kj-jHwH AlHjw Omw׃ p
15.10 wjqbcw jrwxlm bhdx Hxljxj lxnt hmx-OxrH lmlkwt AsA׃
15.11 wjzbhw ljHwH bjwm HHwA mn-Hxll HbjAw bqr xbO mAwt wcAn xbOt Alpjm׃
15.12 wjbAw bbrjt ldrwx At-jHwH AlHj AbwtjHm bkl-lbbm wbkl-npxm׃
15.13 wkl Axr lA-jdrx ljHwH AlHj-jxrAl jwmt lmn-qTn wOd-gdwl lmAjx wOd-AxH׃
15.14 wjxbOw ljHwH bqwl gdwl wbtrwOH wbhccrwt wbxwprwt׃
15.15 wjxmhw kl-jHwdH Ol-HxbwOH kj bkl-lbbm nxbOw wbkl-rcwnm bqxHw wjmcA lHm wjnh jHwH lHm msbjb׃
15.16 wgm-mOkH Am AsA Hmlk HsjrH mgbjrH Axr-OxtH lAxrH mplct wjkrt AsA At-mplctH wjdq wjxrp bnhl qdrwn׃
15.17 wHbmwt lA-srw mjxrAl rq lbb-AsA HjH xlm kl-jmjw׃
15.18 wjbA At-qdxj Abjw wqdxjw bjt HAlHjm ksp wzHb wkljm׃
15.19 wmlhmH lA HjtH Od xnt-xlxjm whmx lmlkwt AsA׃ s
15.1 Azarias autem filius Oded, facto in se spiritu Dei,
15.2 egressus est in occursum Asa et dixit ei: “ Audite me, Asa et omnis Iuda et Beniamin! Dominus vobiscum, quia fuistis cum eo. Si quaesieritis eum, invenietur a vobis; si autem dereliqueritis eum, derelinquet vos.
15.3 Transierunt autem multi dies in Israel absque Deo veritatis et absque sacerdote doctore et absque lege.
15.4 Cumque reversi essent in angustia sua ad Dominum, Deum Israel, et quaesivissent eum, inventus est ab eis.
15.5 In temporibus illis non erat pax egredienti et ingredienti sed perturbatio magna multa in cunctis habitatoribus terrarum;
15.6 contundebatur enim gens contra gentem, et civitas contra civitatem, quia Dominus conturbabat eos in omni angustia.
15.7 Vos autem confortamini, et non dissolvantur manus vestrae; erit enim merces operi vestro ”.
15.8 Cum audisset Asa verba haec et prophetiam, confortatus est et abstulit idola de omni terra Iudae et Beniamin et ex urbibus, quas ceperat montis Ephraim, et dedicavit altare Domini, quod erat ante porticum Domini.
15.9 Congregavitque universum Iudam et Beniamin et advenas cum eis de Ephraim et de Manasse et de Simeon; plures enim ad eum confugerant ex Israel videntes quod Dominus Deus illius esset cum eo.
15.10 Cumque convenissent in Ierusalem mense tertio anno quinto decimo regni Asa,
15.11 immolaverunt Domino in die illa de manubiis, quas adduxerant: boves septingentos et oves septem milia.
15.12 Et inierunt foedus, ut quaererent Dominum, Deum patrum suorum, in toto corde et in tota anima sua:
15.13 si quis autem non quaesierit Dominum, Deum Israel, moriatur a minimo usque ad maximum, a viro usque ad mulierem.
15.14 Iuraveruntque Domino voce magna in iubilo et in clangore tubarum et in sonitu bucinarum.
15.15 Omnes, qui erant in Iuda, gavisi sunt de iuramento; in omni enim corde suo iuraverant et in tota voluntate quaesierant eum, et inventus fuerat ab eis. Praestititque eis Dominus requiem per circuitum.
15.16 Sed et Maacham matrem Asa rex amovit, ne esset domina, eo quod fecisset simulacrum Aserae; quod contrivit Asa et in frusta comminuens combussit in torrente Cedron.
15.17 Excelsa autem derelicta sunt in Israel; attamen cor Asa erat perfectum cunctis diebus eius.
15.18 Ea quae voverat pater suus et ipse, intulit in domum Dei, argentum et aurum vasorumque diversam supellectilem.
15.19 Bellum vero non fuit usque ad tricesimum quintum annum regni Asa.
16.1 Im sechsunddreißigsten Jahre der Regierung Asas zog Baesa, der König Israels, herauf wider Juda und baute Rama, um Asa, dem König von Juda, weder Ausgang noch Eingang zu lassen.
16.2 Aber Asa nahm aus dem Schatz im Hause des HERRN und im Hause des Königs Silber und Gold und sandte zu Benhadad, dem König von Syrien, der zu Damaskus wohnte, und ließ ihm sagen:
16.3 Es ist ein Bund zwischen mir und dir und zwischen meinem und deinem Vater; siehe, darum habe ich dir Silber und Gold gesandt. Gehe hin, löse das Bündnis mit Baesa, dem König von Israel, daß er von mir abziehe!
16.4 Und Benhadad gehorchte dem König Asa und sandte seine Heerführer wider die Städte Israels; die schlugen Ijon, Dan, Abel-Maim und alle Vorratsstädte in Naphtali.
16.5 Als Baesa solches hörte, ließ er ab, Rama zu bauen, und stellte seine Arbeit ein.
16.6 Da nahm der König Asa ganz Juda und ließ sie die Steine und das Holz, womit Baesa baute, von Rama wegtragen, und er baute damit Geba und Mizpa.
16.7 Und zu jener Zeit kam Hanani, der Seher, zu Asa, dem König von Juda, und sprach zu ihm: Weil du dich auf den König von Syrien verlassen und dich nicht auf den HERRN, deinen Gott, verlassen hast, darum ist das Heer des Königs von Syrien deiner Hand entronnen!
16.8 Waren nicht die Mohren und Lybier ein gewaltiges Heer mit sehr vielen Wagen und Reitern? Dennoch gab sie der HERR in deine Hand, als du dich auf ihn verließest.
16.9 Denn die Augen des HERRN durchstreifen die ganze Erde, um sich mächtig zu erzeigen an denen, die von ganzem Herzen ihm ergeben sind. Du hast hierin töricht gehandelt; darum wirst du von nun an Krieg haben!
16.10 Aber Asa ward zornig über den Seher und legte ihn ins Gefängnis; denn er zürnte ihm deswegen. Asa unterdrückte auch etliche von dem Volk zu jener Zeit.
16.11 Und siehe, die Geschichten Asas, die ersten und die letzten, sind geschrieben im Buch der Könige von Juda und Israel.
16.12 Und Asa ward krank an seinen Füßen im neununddreißigsten Jahr seines Königreichs, und seine Krankheit nahm sehr zu; doch suchte er auch in seiner Krankheit nicht den HERRN, sondern die Ärzte.
16.13 Also legte sich Asa zu seinen Vätern und starb im einundvierzigsten Jahre seines Königreichs.
16.14 Und man begrub ihn in seinem Grabe, das er sich in der Stadt Davids hatte aushauen lassen. Und sie legten ihn auf ein Lager, welches man angefüllt hatte mit gutem Räucherwerk und allerlei Spezereien, nach der Kunst des Salbenbereiters gemacht, und sie zündeten ihm ein sehr großes Feuer an.
16.1 καὶ ἐν τῷ ὀγδόῳ καὶ τριακοστῷ ἔτει τῆς βασιλείας ασα ἀνέβη βαασα βασιλεὺς ισραηλ ἐπὶ ιουδαν καὶ ᾠκοδόμησεν τὴν ραμα τοῦ μὴ δοῦναι ἔξοδον καὶ εἴσοδον τῷ ασα βασιλεῖ ιουδα
16.2 καὶ ἔλαβεν ασα χρυσίον καὶ ἀργύριον ἐκ θησαυρῶν οἴκου κυρίου καὶ οἴκου τοῦ βασιλέως καὶ ἀπέστειλεν πρὸς τὸν υἱὸν τοῦ αδερ βασιλέως συρίας τὸν κατοικοῦντα ἐν δαμασκῷ λέγων
16.3 διάθου διαθήκην ἀνὰ μέσον ἐμοῦ καὶ σοῦ καὶ ἀνὰ μέσον τοῦ πατρός μου καὶ ἀνὰ μέσον τοῦ πατρός σου ἰδοὺ ἀπέσταλκά σοι χρυσίον καὶ ἀργύριον δεῦρο καὶ διασκέδασον ἀπ' ἐμοῦ τὸν βαασα βασιλέα ισραηλ καὶ ἀπελθέτω ἀπ' ἐμοῦ
16.4 καὶ ἤκουσεν υἱὸς αδερ τοῦ βασιλέως ασα καὶ ἀπέστειλεν τοὺς ἄρχοντας τῆς δυνάμεως αὐτοῦ ἐπὶ τὰς πόλεις ισραηλ καὶ ἐπάταξεν τὴν ιων καὶ τὴν δαν καὶ τὴν αβελμαιν καὶ πάσας τὰς περιχώρους νεφθαλι
16.5 καὶ ἐγένετο ἐν τῷ ἀκοῦσαι βαασα ἀπέλιπεν τοῦ μηκέτι οἰκοδομεῖν τὴν ραμα καὶ κατέπαυσεν τὸ ἔργον αὐτοῦ
16.6 καὶ ασα ὁ βασιλεὺς ἔλαβεν πάντα τὸν ιουδαν καὶ ἔλαβεν τοὺς λίθους τῆς ραμα καὶ τὰ ξύλα αὐτῆς ἃ ᾠκοδόμησεν βαασα καὶ ᾠκοδόμησεν ἐν αὐτοῖς τὴν γαβαε καὶ τὴν μασφα
16.7 καὶ ἐν τῷ καιρῷ ἐκείνῳ ἦλθεν ανανι ὁ προφήτης πρὸς ασα βασιλέα ιουδα καὶ εἶπεν αὐτῷ ἐν τῷ πεποιθέναι σε ἐπὶ βασιλέα συρίας καὶ μὴ πεποιθέναι σε ἐπὶ κύριον θεόν σου διὰ τοῦτο ἐσώθη δύναμις συρίας ἀπὸ τῆς χειρός σου
16.8 οὐχ οἱ αἰθίοπες καὶ λίβυες ἦσαν εἰς δύναμιν πολλὴν εἰς θάρσος εἰς ἱππεῖς εἰς πλῆθος σφόδρα καὶ ἐν τῷ πεποιθέναι σε ἐπὶ κύριον παρέδωκεν εἰς τὰς χεῖράς σου
16.9 ὅτι οἱ ὀφθαλμοὶ κυρίου ἐπιβλέπουσιν ἐν πάσῃ τῇ γῇ κατισχῦσαι ἐν πάσῃ καρδίᾳ πλήρει πρὸς αὐτόν ἠγνόηκας ἐπὶ τούτῳ ἀπὸ τοῦ νῦν ἔσται μετὰ σοῦ πόλεμος
16.10 καὶ ἐθυμώθη ασα τῷ προφήτῃ καὶ παρέθετο αὐτὸν εἰς φυλακήν ὅτι ὠργίσθη ἐπὶ τούτῳ καὶ ἐλυμήνατο ασα ἐν τῷ λαῷ ἐν τῷ καιρῷ ἐκείνῳ
16.11 καὶ ἰδοὺ οἱ λόγοι ασα οἱ πρῶτοι καὶ οἱ ἔσχατοι γεγραμμένοι ἐν βιβλίῳ βασιλέων ιουδα καὶ ισραηλ
16.12 καὶ ἐμαλακίσθη ασα ἐν τῷ ἐνάτῳ καὶ τριακοστῷ ἔτει τῆς βασιλείας αὐτοῦ τοὺς πόδας ἕως σφόδρα ἐμαλακίσθη καὶ ἐν τῇ μαλακίᾳ αὐτοῦ οὐκ ἐζήτησεν κύριον ἀλλὰ τοὺς ἰατρούς
16.13 καὶ ἐκοιμήθη ασα μετὰ τῶν πατέρων αὐτοῦ καὶ ἐτελεύτησεν ἐν τῷ ἐνάτῳ καὶ τριακοστῷ ἔτει τῆς βασιλείας αὐτοῦ
16.14 καὶ ἔθαψαν αὐτὸν ἐν τῷ μνήματι ᾧ ὤρυξεν ἑαυτῷ ἐν πόλει δαυιδ καὶ ἐκοίμισαν αὐτὸν ἐπὶ τῆς κλίνης καὶ ἔπλησαν ἀρωμάτων καὶ γένη μύρων μυρεψῶν καὶ ἐποίησαν αὐτῷ ἐκφορὰν μεγάλην ἕως σφόδρα
16.1 kai en toh ogdooh kai triakostoh etei tehs basileias asa anebeh baasa basileys israehl epi ioydan kai ohkodomehsen tehn rama toy meh doynai exodon kai eisodon toh asa basilei ioyda
16.2 kai elaben asa chrysion kai argyrion ek thehsayrohn oikoy kyrioy kai oikoy toy basileohs kai apesteilen pros ton yion toy ader basileohs syrias ton katoikoynta en damaskoh legohn
16.3 diathoy diathehkehn ana meson emoy kai soy kai ana meson toy patros moy kai ana meson toy patros soy idoy apestalka soi chrysion kai argyrion deyro kai diaskedason ap' emoy ton baasa basilea israehl kai apelthetoh ap' emoy
16.4 kai ehkoysen yios ader toy basileohs asa kai apesteilen toys archontas tehs dynameohs aytoy epi tas poleis israehl kai epataxen tehn iohn kai tehn dan kai tehn abelmain kai pasas tas perichohroys nephthali
16.5 kai egeneto en toh akoysai baasa apelipen toy mehketi oikodomein tehn rama kai katepaysen to ergon aytoy
16.6 kai asa o basileys elaben panta ton ioydan kai elaben toys lithoys tehs rama kai ta xyla aytehs a ohkodomehsen baasa kai ohkodomehsen en aytois tehn gabae kai tehn maspha
16.7 kai en toh kairoh ekeinoh ehlthen anani o prophehtehs pros asa basilea ioyda kai eipen aytoh en toh pepoithenai se epi basilea syrias kai meh pepoithenai se epi kyrion theon soy dia toyto esohtheh dynamis syrias apo tehs cheiros soy
16.8 oych oi aithiopes kai libyes ehsan eis dynamin pollehn eis tharsos eis ippeis eis plehthos sphodra kai en toh pepoithenai se epi kyrion paredohken eis tas cheiras soy
16.9 oti oi ophthalmoi kyrioy epiblepoysin en paseh teh geh katischysai en paseh kardia plehrei pros ayton ehgnoehkas epi toytoh apo toy nyn estai meta soy polemos
16.10 kai ethymohtheh asa toh prophehteh kai paretheto ayton eis phylakehn oti ohrgistheh epi toytoh kai elymehnato asa en toh laoh en toh kairoh ekeinoh
16.11 kai idoy oi logoi asa oi prohtoi kai oi eschatoi gegrammenoi en biblioh basileohn ioyda kai israehl
16.12 kai emalakistheh asa en toh enatoh kai triakostoh etei tehs basileias aytoy toys podas eohs sphodra emalakistheh kai en teh malakia aytoy oyk ezehtehsen kyrion alla toys iatroys
16.13 kai ekoimehtheh asa meta tohn paterohn aytoy kai eteleytehsen en toh enatoh kai triakostoh etei tehs basileias aytoy
16.14 kai ethapsan ayton en toh mnehmati oh ohryxen eaytoh en polei dayid kai ekoimisan ayton epi tehs klinehs kai eplehsan arohmatohn kai geneh myrohn myrepsohn kai epoiehsan aytoh ekphoran megalehn eohs sphodra
16.1 בִּשְׁנַת שְׁלֹשִׁים וָשֵׁשׁ לְמַלְכוּת אָסָא עָלָה בַּעְשָׁא מֶלֶךְ־יִשְׂרָאֵל עַל־יְהוּדָה וַיִּבֶן אֶת־הָרָמָה לְבִלְתִּי תֵּת יֹוצֵא וָבָא לְאָסָא מֶלֶךְ יְהוּדָה׃
16.2 וַיֹּצֵא אָסָא כֶּסֶף וְזָהָב מֵאֹצְרֹות בֵּית יְהוָה וּבֵית הַמֶּלֶךְ וַיִּשְׁלַח אֶל־בֶּן־הֲדַד מֶלֶךְ אֲרָם הַיֹּושֵׁב בְּדַרְמֶשֶׂק לֵאמֹר׃
16.3 בְּרִית בֵּינִי וּבֵינֶךָ וּבֵין אָבִי וּבֵין אָבִיךָ הִנֵּה שָׁלַחְתִּי לְךָ כֶּסֶף וְזָהָב לֵךְ הָפֵר בְּרִיתְךָ אֶת־בַּעְשָׁא מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל וְיַעֲלֶה מֵעָלָי׃
16.4 וַיִּשְׁמַע בֶּן הֲדַד אֶל־הַמֶּלֶךְ אָסָא וַיִּשְׁלַח אֶת־שָׂרֵי הַחֲיָלִים אֲשֶׁר־לֹו אֶל־עָרֵי יִשְׂרָאֵל וַיַּכּוּ אֶת־עִיֹּון וְאֶת־דָּן וְאֵת אָבֵל מָיִם וְאֵת כָּל־מִסְכְּנֹות עָרֵי נַפְתָּלִי׃
16.5 וַיְהִי כִּשְׁמֹעַ בַּעְשָׁא וַיֶּחְדַּל מִבְּנֹות אֶת־הָרָמָה וַיַּשְׁבֵּת אֶת־מְלַאכְתֹּו׃ ס
16.6 וְאָסָא הַמֶּלֶךְ לָקַח אֶת־כָּל־יְהוּדָה וַיִּשְׂאוּ אֶת־אַבְנֵי הָרָמָה וְאֶת־עֵצֶיהָ אֲשֶׁר בָּנָה בַּעְשָׁא וַיִּבֶן בָּהֶם אֶת־גֶּבַע וְאֶת־הַמִּצְפָּה׃ ס
16.7 וּבָעֵת הַהִיא בָּא חֲנָנִי הָרֹאֶה אֶל־אָסָא מֶלֶךְ יְהוּדָה וַיֹּאמֶר אֵלָיו בְּהִשָּׁעֶנְךָ עַל־מֶלֶךְ אֲרָם וְלֹא נִשְׁעַנְתָּ עַל־יְהוָה אֱלֹהֶיךָ עַל־כֵּן נִמְלַט חֵיל מֶלֶךְ־אֲרָם מִיָּדֶךָ׃
16.8 הֲלֹא הַכּוּשִׁים וְהַלּוּבִים הָיוּ לְחַיִל ׀ לָרֹב לְרֶכֶב וּלְפָרָשִׁים לְהַרְבֵּה מְאֹד וּבְהִשָּׁעֶנְךָ עַל־יְהוָה נְתָנָם בְּיָדֶךָ׃
16.9 כִּי יְהוָה עֵינָיו מְשֹׁטְטֹות בְּכָל־הָאָרֶץ לְהִתְחַזֵּק עִם־לְבָבָם שָׁלֵם אֵלָיו נִסְכַּלְתָּ עַל־זֹאת כִּי מֵעַתָּה יֵשׁ עִמְּךָ מִלְחָמֹות׃
16.10 וַיִּכְעַס אָסָא אֶל־הָרֹאֶה וַיִּתְּנֵהוּ בֵּית הַמַּהְפֶּכֶת כִּי־בְזַעַף עִמֹּו עַל־זֹאת וַיְרַצֵּץ אָסָא מִן־הָעָם בָּעֵת הַהִיא׃
16.11 וְהִנֵּה דִּבְרֵי אָסָא הָרִאשֹׁונִים וְהָאַחֲרֹונִים הִנָּם כְּתוּבִים עַל־סֵפֶר הַמְּלָכִים לִיהוּדָה וְיִשְׂרָאֵל׃
16.12 וַיֶּחֱלֶא אָסָא בִּשְׁנַת שְׁלֹושִׁים וָתֵשַׁע לְמַלְכוּתֹו בְּרַגְלָיו עַד־לְמַעְלָה חָלְיֹו וְגַם־בְּחָלְיֹו לֹא־דָרַשׁ אֶת־יְהוָה כִּי בָּרֹפְאִים׃
16.13 וַיִּשְׁכַּב אָסָא עִם־אֲבֹתָיו וַיָּמָת בִּשְׁנַת אַרְבָּעִים וְאַחַת לְמָלְכֹו׃
16.14 וַיִּקְבְּרֻהוּ בְקִבְרֹתָיו אֲשֶׁר כָּרָה־לֹו בְּעִיר דָּוִיד וַיַּשְׁכִּיבֻהוּ בַּמִּשְׁכָּב אֲשֶׁר מִלֵּא בְּשָׂמִים וּזְנִים מְרֻקָּחִים בְּמִרְקַחַת מַעֲשֶׂה וַיִּשְׂרְפוּ־לֹו שְׂרֵפָה גְּדֹולָה עַד־לִמְאֹד׃ פ
16.1 bixxnat xxloxxijm waaxxexx lmalkwt AaasaaA OaalaaH baOxxaaA maelaek-jixraaAel Oal-jHwdaaH wajibaen Aaet-HaaraamaaH lbiltij tet jowceA waabaaA lAaasaaA maelaek jHwdaaH׃
16.2 wajoceA AaasaaA kaesaep wzaaHaab meAocrowt bejt jHwaaH wbejt Hamaelaek wajixxlah Aael-baen-Hadad maelaek Aaraam Hajowxxeb bdarmaexaeq leAmor׃
16.3 brijt bejnij wbejnaekaa wbejn Aaabij wbejn Aaabijkaa HineH xxaalahtij lkaa kaesaep wzaaHaab lek Haaper brijtkaa Aaet-baOxxaaA maelaek jixraaAel wjaOalaeH meOaalaaj׃
16.4 wajixxmaO baen Hadad Aael-Hamaelaek AaasaaA wajixxlah Aaet-xaarej Hahajaalijm Aaxxaer-low Aael-Oaarej jixraaAel wajakw Aaet-Oijown wAaet-daan wAet Aaabel maajim wAet kaal-misknowt Oaarej naptaalij׃
16.5 wajHij kixxmoOa baOxxaaA wajaehdal mibnowt Aaet-HaaraamaaH wajaxxbet Aaet-mlaAktow׃ s
16.6 wAaasaaA Hamaelaek laaqah Aaet-kaal-jHwdaaH wajixAw Aaet-Aabnej HaaraamaaH wAaet-OecaejHaa Aaxxaer baanaaH baOxxaaA wajibaen baaHaem Aaet-gaebaO wAaet-HamicpaaH׃ s
16.7 wbaaOet HaHijA baaA hanaanij HaaroAaeH Aael-AaasaaA maelaek jHwdaaH wajoAmaer Aelaajw bHixxaaOaenkaa Oal-maelaek Aaraam wloA nixxOantaa Oal-jHwaaH AaeloHaejkaa Oal-ken nimlaT hejl maelaek-Aaraam mijaadaekaa׃
16.8 HaloA Hakwxxijm wHalwbijm Haajw lhajil laarob lraekaeb wlpaaraaxxijm lHarbeH mAod wbHixxaaOaenkaa Oal-jHwaaH ntaanaam bjaadaekaa׃
16.9 kij jHwaaH Oejnaajw mxxoTTowt bkaal-HaaAaaraec lHithazeq Oim-lbaabaam xxaalem Aelaajw niskaltaa Oal-zoAt kij meOataaH jexx Oimkaa milhaamowt׃
16.10 wajikOas AaasaaA Aael-HaaroAaeH wajitneHw bejt HamaHpaekaet kij-bzaOap Oimow Oal-zoAt wajracec AaasaaA min-HaaOaam baaOet HaHijA׃
16.11 wHineH dibrej AaasaaA HaariAxxownijm wHaaAaharownijm Hinaam ktwbijm Oal-sepaer Hamlaakijm lijHwdaaH wjixraaAel׃
16.12 wajaehaelaeA AaasaaA bixxnat xxlowxxijm waatexxaO lmalkwtow braglaajw Oad-lmaOlaaH haaljow wgam-bhaaljow loA-daaraxx Aaet-jHwaaH kij baaropAijm׃
16.13 wajixxkab AaasaaA Oim-Aabotaajw wajaamaat bixxnat AarbaaOijm wAahat lmaalkow׃
16.14 wajiqbruHw bqibrotaajw Aaxxaer kaaraaH-low bOijr daawijd wajaxxkijbuHw bamixxkaab Aaxxaer mileA bxaamijm wznijm mruqaahijm bmirqahat maOaxaeH wajixrpw-low xrepaaH gdowlaaH Oad-limAod׃ p
16.1 בשנת שלשים ושש למלכות אסא עלה בעשא מלך־ישראל על־יהודה ויבן את־הרמה לבלתי תת יוצא ובא לאסא מלך יהודה׃
16.2 ויצא אסא כסף וזהב מאצרות בית יהוה ובית המלך וישלח אל־בן־הדד מלך ארם היושב בדרמשק לאמר׃
16.3 ברית ביני ובינך ובין אבי ובין אביך הנה שלחתי לך כסף וזהב לך הפר בריתך את־בעשא מלך ישראל ויעלה מעלי׃
16.4 וישמע בן הדד אל־המלך אסא וישלח את־שרי החילים אשר־לו אל־ערי ישראל ויכו את־עיון ואת־דן ואת אבל מים ואת כל־מסכנות ערי נפתלי׃
16.5 ויהי כשמע בעשא ויחדל מבנות את־הרמה וישבת את־מלאכתו׃ ס
16.6 ואסא המלך לקח את־כל־יהודה וישאו את־אבני הרמה ואת־עציה אשר בנה בעשא ויבן בהם את־גבע ואת־המצפה׃ ס
16.7 ובעת ההיא בא חנני הראה אל־אסא מלך יהודה ויאמר אליו בהשענך על־מלך ארם ולא נשענת על־יהוה אלהיך על־כן נמלט חיל מלך־ארם מידך׃
16.8 הלא הכושים והלובים היו לחיל ׀ לרב לרכב ולפרשים להרבה מאד ובהשענך על־יהוה נתנם בידך׃
16.9 כי יהוה עיניו משטטות בכל־הארץ להתחזק עם־לבבם שלם אליו נסכלת על־זאת כי מעתה יש עמך מלחמות׃
16.10 ויכעס אסא אל־הראה ויתנהו בית המהפכת כי־בזעף עמו על־זאת וירצץ אסא מן־העם בעת ההיא׃
16.11 והנה דברי אסא הראשונים והאחרונים הנם כתובים על־ספר המלכים ליהודה וישראל׃
16.12 ויחלא אסא בשנת שלושים ותשע למלכותו ברגליו עד־למעלה חליו וגם־בחליו לא־דרש את־יהוה כי ברפאים׃
16.13 וישכב אסא עם־אבתיו וימת בשנת ארבעים ואחת למלכו׃
16.14 ויקברהו בקברתיו אשר כרה־לו בעיר דויד וישכיבהו במשכב אשר מלא בשמים וזנים מרקחים במרקחת מעשה וישרפו־לו שרפה גדולה עד־למאד׃ פ
16.1 bxnt xlxjm wxx lmlkwt AsA OlH bOxA mlk-jxrAl Ol-jHwdH wjbn At-HrmH lbltj tt jwcA wbA lAsA mlk jHwdH׃
16.2 wjcA AsA ksp wzHb mAcrwt bjt jHwH wbjt Hmlk wjxlh Al-bn-Hdd mlk Arm Hjwxb bdrmxq lAmr׃
16.3 brjt bjnj wbjnk wbjn Abj wbjn Abjk HnH xlhtj lk ksp wzHb lk Hpr brjtk At-bOxA mlk jxrAl wjOlH mOlj׃
16.4 wjxmO bn Hdd Al-Hmlk AsA wjxlh At-xrj Hhjljm Axr-lw Al-Orj jxrAl wjkw At-Ojwn wAt-dn wAt Abl mjm wAt kl-msknwt Orj nptlj׃
16.5 wjHj kxmO bOxA wjhdl mbnwt At-HrmH wjxbt At-mlAktw׃ s
16.6 wAsA Hmlk lqh At-kl-jHwdH wjxAw At-Abnj HrmH wAt-OcjH Axr bnH bOxA wjbn bHm At-gbO wAt-HmcpH׃ s
16.7 wbOt HHjA bA hnnj HrAH Al-AsA mlk jHwdH wjAmr Aljw bHxOnk Ol-mlk Arm wlA nxOnt Ol-jHwH AlHjk Ol-kn nmlT hjl mlk-Arm mjdk׃
16.8 HlA Hkwxjm wHlwbjm Hjw lhjl lrb lrkb wlprxjm lHrbH mAd wbHxOnk Ol-jHwH ntnm bjdk׃
16.9 kj jHwH Ojnjw mxTTwt bkl-HArc lHthzq Om-lbbm xlm Aljw nsklt Ol-zAt kj mOtH jx Omk mlhmwt׃
16.10 wjkOs AsA Al-HrAH wjtnHw bjt HmHpkt kj-bzOp Omw Ol-zAt wjrcc AsA mn-HOm bOt HHjA׃
16.11 wHnH dbrj AsA HrAxwnjm wHAhrwnjm Hnm ktwbjm Ol-spr Hmlkjm ljHwdH wjxrAl׃
16.12 wjhlA AsA bxnt xlwxjm wtxO lmlkwtw brgljw Od-lmOlH hljw wgm-bhljw lA-drx At-jHwH kj brpAjm׃
16.13 wjxkb AsA Om-Abtjw wjmt bxnt ArbOjm wAht lmlkw׃
16.14 wjqbrHw bqbrtjw Axr krH-lw bOjr dwjd wjxkjbHw bmxkb Axr mlA bxmjm wznjm mrqhjm bmrqht mOxH wjxrpw-lw xrpH gdwlH Od-lmAd׃ p
16.1 Anno autem tricesimo sexto regni eius ascendit Baasa rex Israel in Iudam; et muro circumdabat Rama, ut nullus tute posset egredi et ingredi de regno Asa.
16.2 Protulit ergo Asa argentum et aurum de thesauris domus Domini et domus regis misitque ad Benadad regem Syriae, qui habitabat in Damasco, dicens:
16.3 “ Foedus inter me et te est et inter patrem meum et patrem tuum; quam ob rem misi tibi argentum et aurum, ut, rupto foedere, quod habes cum Baasa rege Israel, facias eum a me recedere ”.
16.4 Acquiescens Benadad regi Asa misit principes exercituum suorum ad urbes Israel, qui percusserunt Ahion et Dan et Abelmaim et universa horrea urbium Nephthali.
16.5 Quod cum audisset Baasa, desivit aedificare Rama et intermisit opus suum.
16.6 Porro Asa rex assumpsit universum Iudam, et tulerunt lapides Rama et ligna, quibus aedificaverat Baasa, aedificavitque ex eis Gabaa et Maspha.
16.7 In tempore illo venit Hanani videns ad Asa regem Iudae et dixit ei: “ Quia habuisti fiduciam in rege Syriae et non in Domino Deo tuo, idcirco evasit Syriae regis exercitus de manu tua.
16.8 Nonne Aethiopes et Libyes magnus exercitus erant quadrigis et equitibus et multitudine nimia, quos, cum Domino credidisses, tradidit in manu tua?
16.9 Oculi enim Domini contemplantur universam terram et praebent fortitudinem his, qui corde perfecto credunt in eum. Stulte igitur egisti in hoc, quia ex praesenti tempore contra te bella consurgent ”.
16.10 Iratusque Asa adversus videntem iussit eum mitti in nervum, valde quippe super hoc fuerat indignatus; et vexavit Asa quosdam de populo in tempore illo.
16.11 Opera autem Asa prima et novissima scripta sunt in libro regum Iudae et Israel.
16.12 Aegrotavit etiam Asa anno tricesimo nono regni sui dolore pedum vehementissimo et nec in infirmitate sua quaesivit Dominum, sed magis in medicorum arte confisus est.
16.13 Dormivitque Asa cum patribus suis et mortuus est anno quadragesimo primo regni sui.
16.14 Et sepelierunt eum in sepulcro suo, quod foderat sibi in civitate David; posueruntque eum super lectum plenum aromatibus et variis unguentis, quae erant pigmentariorum arte confecta, et fecerunt in exsequiis eius combustionem splendidam valde.
17.1 Und sein Sohn Josaphat ward König an seiner Statt und ward mächtig wider Israel.
17.2 Denn er legte Kriegsvolk in alle festen Städte Judas und legte Besatzungen in das Land Juda und in die Städte Ephraims, die sein Vater Asa erobert hatte.
17.3 Und der HERR war mit Josaphat; denn er wandelte in den früheren Wegen seines Vaters David und suchte nicht die Baale auf,
17.4 sondern den Gott seines Vaters suchte er und wandelte in seinen Geboten und tat nicht wie Israel.
17.5 Darum bestätigte ihm der HERR das Königtum. Und ganz Juda gab Josaphat Geschenke, so daß er viel Reichtum und Ehre hatte.
17.6 Und da sein Herz in den Wegen des HERRN mutig ward, tat er die übrigen Höhen und die Ascheren aus Juda hinweg.
17.7 Und im dritten Jahre seiner Regierung sandte er seine Fürsten Benchail, Obadja, Sacharja, Netaneel und Michaja, daß sie in den Städten Judas lehren sollten;
17.8 und mit ihnen die Leviten Semaja, Netanja, Sebadja, Asahel, Semiramot, Jonatan, Adonia, Tobia und Tob-Adonia, die Leviten; und mit ihnen Elisama und Joram, die Priester.
17.9 Und sie lehrten in Juda und hatten das Gesetzbuch des HERRN bei sich; sie zogen in allen Städten Judas umher und lehrten das Volk.
17.10 Und die Furcht des HERRN kam über alle Königreiche der Länder, die rings um Juda lagen, so daß sie nicht wider Josaphat stritten.
17.11 Und man brachte Josaphat Geschenke von den Philistern und Silber als Tribut. Und die Araber brachten ihm Kleinvieh, 7700 Widder und 7700 Böcke.
17.12 Also nahm Josaphat zu und ward immer größer. Und er baute Burgen und Vorratsstädte in Juda.
17.13 Und er hatte viel Vorrat in den Städten Judas und zu Jerusalem streitbare Männer, tapfere Helden.
17.14 Und dies ist das Ergebnis ihrer Musterung nach ihren Vaterhäusern: In Juda waren Befehlshaber über Tausende: Odna, ein Oberster, und mit ihm 300000 tapfere Helden.
17.15 Und neben ihm war Johanan, der Oberste; und mit ihm 280000.
17.16 Und neben ihm Amasja, der Sohn Sichris, der Freiwillige des HERRN; und mit ihm 200000 tapfere Helden.
17.17 Von Benjamin war Eljada, ein tapferer Mann; und mit ihm 200000 Mann , die mit Bogen und Schild bewaffnet waren.
17.18 Und neben ihm Josabad; und mit ihm 180000 zum Heer Gerüstete.
17.19 Diese standen alle im Dienste des Königs, außer denen, welche der König in die festen Städte in ganz Juda gelegt hatte.
17.1 καὶ ἐβασίλευσεν ιωσαφατ υἱὸς αὐτοῦ ἀντ' αὐτοῦ καὶ κατίσχυσεν ιωσαφατ ἐπὶ τὸν ισραηλ
17.2 καὶ ἔδωκεν δύναμιν ἐν πάσαις ταῖς πόλεσιν ιουδα ταῖς ὀχυραῖς καὶ κατέστησεν ἡγουμένους ἐν πάσαις ταῖς πόλεσιν ιουδα καὶ ἐν πόλεσιν εφραιμ ἃς προκατελάβετο ασα ὁ πατὴρ αὐτοῦ
17.3 καὶ ἐγένετο κύριος μετὰ ιωσαφατ ὅτι ἐπορεύθη ἐν ὁδοῖς τοῦ πατρὸς αὐτοῦ ταῖς πρώταις καὶ οὐκ ἐξεζήτησεν τὰ εἴδωλα
17.4 ἀλλὰ κύριον τὸν θεὸν τοῦ πατρὸς αὐτοῦ ἐξεζήτησεν καὶ ἐν ταῖς ἐντολαῖς τοῦ πατρὸς αὐτοῦ ἐπορεύθη καὶ οὐχ ὡς τοῦ ισραηλ τὰ ἔργα
17.5 καὶ κατηύθυνεν κύριος τὴν βασιλείαν ἐν χειρὶ αὐτοῦ καὶ ἔδωκεν πᾶς ιουδα δῶρα τῷ ιωσαφατ καὶ ἐγένετο αὐτῷ πλοῦτος καὶ δόξα πολλή
17.6 καὶ ὑψώθη καρδία αὐτοῦ ἐν ὁδῷ κυρίου καὶ ἔτι ἐξῆρεν τὰ ὑψηλὰ καὶ τὰ ἄλση ἀπὸ τῆς γῆς ιουδα
17.7 καὶ ἐν τῷ τρίτῳ ἔτει τῆς βασιλείας αὐτοῦ ἀπέστειλεν τοὺς ἡγουμένους αὐτοῦ καὶ τοὺς υἱοὺς τῶν δυνατῶν τὸν αβδιαν καὶ ζαχαριαν καὶ ναθαναηλ καὶ μιχαιαν διδάσκειν ἐν πόλεσιν ιουδα
17.8 καὶ μετ' αὐτῶν οἱ λευῖται σαμουιας καὶ ναθανιας καὶ ζαβδιας καὶ ασιηλ καὶ σεμιραμωθ καὶ ιωναθαν καὶ αδωνιας καὶ τωβιας οἱ λευῖται καὶ μετ' αὐτῶν ελισαμα καὶ ιωραμ οἱ ἱερεῖς
17.9 καὶ ἐδίδασκον ἐν ιουδα καὶ μετ' αὐτῶν βύβλος νόμου κυρίου καὶ διῆλθον ἐν ταῖς πόλεσιν ιουδα καὶ ἐδίδασκον τὸν λαόν
17.10 καὶ ἐγένετο ἔκστασις κυρίου ἐπὶ πάσαις ταῖς βασιλείαις τῆς γῆς ταῖς κύκλῳ ιουδα καὶ οὐκ ἐπολέμουν πρὸς ιωσαφατ
17.11 καὶ ἀπὸ τῶν ἀλλοφύλων ἔφερον τῷ ιωσαφατ δῶρα καὶ ἀργύριον καὶ δόματα καὶ οἱ ἄραβες ἔφερον αὐτῷ κριοὺς προβάτων ἑπτακισχιλίους ἑπτακοσίους
17.12 καὶ ἦν ιωσαφατ πορευόμενος μείζων ἕως εἰς ὕψος καὶ ᾠκοδόμησεν οἰκήσεις ἐν τῇ ιουδαίᾳ καὶ πόλεις ὀχυράς
17.13 καὶ ἔργα πολλὰ ἐγένετο αὐτῷ ἐν τῇ ιουδαίᾳ καὶ ἄνδρες πολεμισταὶ δυνατοὶ ἰσχύοντες ἐν ιερουσαλημ
17.14 καὶ οὗτος ἀριθμὸς αὐτῶν κατ' οἴκους πατριῶν αὐτῶν τῷ ιουδα χιλίαρχοι εδνας ὁ ἄρχων καὶ μετ' αὐτοῦ υἱοὶ δυνατοὶ δυνάμεως τριακόσιαι χιλιάδες
17.15 καὶ μετ' αὐτὸν ιωαναν ὁ ἡγούμενος καὶ μετ' αὐτοῦ διακόσιαι ὀγδοήκοντα χιλιάδες
17.16 καὶ μετ' αὐτὸν αμασιας ὁ τοῦ ζαχρι ὁ προθυμούμενος τῷ κυρίῳ καὶ μετ' αὐτοῦ διακόσιαι χιλιάδες δυνατοὶ δυνάμεως
17.17 καὶ ἐκ τοῦ βενιαμιν δυνατὸς δυνάμεως ελιαδα καὶ μετ' αὐτοῦ τοξόται καὶ πελτασταὶ διακόσιαι χιλιάδες
17.18 καὶ μετ' αὐτὸν ιωζαβαδ καὶ μετ' αὐτοῦ ἑκατὸν ὀγδοήκοντα χιλιάδες δυνατοὶ πολέμου
17.19 οὗτοι οἱ λειτουργοῦντες τῷ βασιλεῖ ἐκτὸς ὧν ἔδωκεν ὁ βασιλεὺς ἐν ταῖς πόλεσιν ταῖς ὀχυραῖς ἐν πάσῃ τῇ ιουδαίᾳ
17.1 kai ebasileysen iohsaphat yios aytoy ant' aytoy kai katischysen iohsaphat epi ton israehl
17.2 kai edohken dynamin en pasais tais polesin ioyda tais ochyrais kai katestehsen ehgoymenoys en pasais tais polesin ioyda kai en polesin ephraim as prokatelabeto asa o patehr aytoy
17.3 kai egeneto kyrios meta iohsaphat oti eporeytheh en odois toy patros aytoy tais prohtais kai oyk exezehtehsen ta eidohla
17.4 alla kyrion ton theon toy patros aytoy exezehtehsen kai en tais entolais toy patros aytoy eporeytheh kai oych ohs toy israehl ta erga
17.5 kai katehythynen kyrios tehn basileian en cheiri aytoy kai edohken pas ioyda dohra toh iohsaphat kai egeneto aytoh ploytos kai doxa polleh
17.6 kai ypsohtheh kardia aytoy en odoh kyrioy kai eti exehren ta ypsehla kai ta alseh apo tehs gehs ioyda
17.7 kai en toh tritoh etei tehs basileias aytoy apesteilen toys ehgoymenoys aytoy kai toys yioys tohn dynatohn ton abdian kai zacharian kai nathanaehl kai michaian didaskein en polesin ioyda
17.8 kai met' aytohn oi leyitai samoyias kai nathanias kai zabdias kai asiehl kai semiramohth kai iohnathan kai adohnias kai tohbias oi leyitai kai met' aytohn elisama kai iohram oi iereis
17.9 kai edidaskon en ioyda kai met' aytohn byblos nomoy kyrioy kai diehlthon en tais polesin ioyda kai edidaskon ton laon
17.10 kai egeneto ekstasis kyrioy epi pasais tais basileiais tehs gehs tais kykloh ioyda kai oyk epolemoyn pros iohsaphat
17.11 kai apo tohn allophylohn epheron toh iohsaphat dohra kai argyrion kai domata kai oi arabes epheron aytoh krioys probatohn eptakischilioys eptakosioys
17.12 kai ehn iohsaphat poreyomenos meizohn eohs eis ypsos kai ohkodomehsen oikehseis en teh ioydaia kai poleis ochyras
17.13 kai erga polla egeneto aytoh en teh ioydaia kai andres polemistai dynatoi ischyontes en ieroysalehm
17.14 kai oytos arithmos aytohn kat' oikoys patriohn aytohn toh ioyda chiliarchoi ednas o archohn kai met' aytoy yioi dynatoi dynameohs triakosiai chiliades
17.15 kai met' ayton iohanan o ehgoymenos kai met' aytoy diakosiai ogdoehkonta chiliades
17.16 kai met' ayton amasias o toy zachri o prothymoymenos toh kyrioh kai met' aytoy diakosiai chiliades dynatoi dynameohs
17.17 kai ek toy beniamin dynatos dynameohs eliada kai met' aytoy toxotai kai peltastai diakosiai chiliades
17.18 kai met' ayton iohzabad kai met' aytoy ekaton ogdoehkonta chiliades dynatoi polemoy
17.19 oytoi oi leitoyrgoyntes toh basilei ektos ohn edohken o basileys en tais polesin tais ochyrais en paseh teh ioydaia
17.1 וַיִּמְלֹךְ יְהֹושָׁפָט בְּנֹו תַּחְתָּיו וַיִּתְחַזֵּק עַל־יִשְׂרָאֵל׃
17.2 וַיִּתֶּן־חַיִל בְּכָל־עָרֵי יְהוּדָה הַבְּצֻרֹות וַיִּתֵּן נְצִיבִים בְּאֶרֶץ יְהוּדָה וּבְעָרֵי אֶפְרַיִם אֲשֶׁר לָכַד אָסָא אָבִיו׃
17.3 וַיְהִי יְהוָה עִם־יְהֹושָׁפָט כִּי הָלַךְ בְּדַרְכֵי דָּוִיד אָבִיו הָרִאשֹׁנִים וְלֹא דָרַשׁ לַבְּעָלִים׃
17.4 כִּי לֵאלֹהֵי אָבִיו דָּרָשׁ וּבְמִצְוֹתָיו הָלָךְ וְלֹא כְּמַעֲשֵׂה יִשְׂרָאֵל׃
17.5 וַיָּכֶן יְהוָה אֶת־הַמַּמְלָכָה בְּיָדֹו וַיִּתְּנוּ כָל־יְהוּדָה מִנְחָה לִיהֹושָׁפָט וַיְהִי־לֹו עֹשֶׁר־וְכָבֹוד לָרֹב׃
17.6 וַיִּגְבַּהּ לִבֹּו בְּדַרְכֵי יְהוָה וְעֹוד הֵסִיר אֶת־הַבָּמֹות וְאֶת־הָאֲשֵׁרִים מִיהוּדָה׃ פ
17.7 וּבִשְׁנַת שָׁלֹושׁ לְמָלְכֹו שָׁלַח לְשָׂרָיו לְבֶן־חַיִל וּלְעֹבַדְיָה וְלִזְכַרְיָה וְלִנְתַנְאֵל וּלְמִיכָיָהוּ לְלַמֵּד בְּעָרֵי יְהוּדָה׃
17.8 וְעִמָּהֶם הַלְוִיִּם שְׁמַעְיָהוּ וּנְתַנְיָהוּ וּזְבַדְיָהוּ וַעֲשָׂהאֵל [וּשְׁמִרִימֹות כ] (וּשְׁמִירָמֹות ק) וִיהֹונָתָן וַאֲדֹנִיָּהוּ וְטֹובִיָּהוּ וְטֹוב אֲדֹונִיָּה הַלְוִיִּם וְעִמָּהֶם אֱלִישָׁמָע וִיהֹורָם הַכֹּהֲנִים׃
17.9 וַיְלַמְּדוּ בִּיהוּדָה וְעִמָּהֶם סֵפֶר תֹּורַת יְהוָה וַיָּסֹבּוּ בְּכָל־עָרֵי יְהוּדָה וַיְלַמְּדוּ בָּעָם׃
17.10 וַיְהִי ׀ פַּחַד יְהוָה עַל כָּל־מַמְלְכֹות הָאֲרָצֹות אֲשֶׁר סְבִיבֹות יְהוּדָה וְלֹא נִלְחֲמוּ עִם־יְהֹושָׁפָט׃
17.11 וּמִן־פְּלִשְׁתִּים מְבִיאִים לִיהֹושָׁפָט מִנְחָה וְכֶסֶף מַשָּׂא גַּם הָעַרְבִיאִים מְבִיאִים לֹו צֹאן אֵילִים שִׁבְעַת אֲלָפִים וּשְׁבַע מֵאֹות וּתְיָשִׁים שִׁבְעַת אֲלָפִים וּשְׁבַע מֵאֹות׃ פ
17.12 וַיְהִי יְהֹושָׁפָט הֹלֵךְ וְגָדֵל עַד־לְמָעְלָה וַיִּבֶן בִּיהוּדָה בִּירָנִיֹּות וְעָרֵי מִסְכְּנֹות׃
17.13 וּמְלָאכָה רַבָּה הָיָה לֹו בְּעָרֵי יְהוּדָה וְאַנְשֵׁי מִלְחָמָה גִּבֹּורֵי חַיִל בִּירוּשָׁלִָם׃
17.14 וְאֵלֶּה פְקֻדָּתָם לְבֵית אֲבֹותֵיהֶם לִיהוּדָה שָׂרֵי אֲלָפִים עַדְנָה הַשָּׂר וְעִמֹּו גִּבֹּורֵי חַיִל שְׁלֹשׁ מֵאֹות אָלֶף׃ ס
17.15 וְעַל־יָדֹו יְהֹוחָנָן הַשָּׂר וְעִמֹּו מָאתַיִם וּשְׁמֹונִים אָלֶף׃ ס
17.16 וְעַל־יָדֹו עֲמַסְיָה בֶן־זִכְרִי הַמִּתְנַדֵּב לַיהוָה וְעִמֹּו מָאתַיִם אֶלֶף גִּבֹּור חָיִל׃ ס
17.17 וּמִן־בִּנְיָמִן גִּבֹּור חַיִל אֶלְיָדָע וְעִמֹּו נֹשְׁקֵי־קֶשֶׁת וּמָגֵן מָאתַיִם אָלֶף׃ ס
17.18 וְעַל־יָדֹו יְהֹוזָבָד וְעִמֹּו מֵאָה־וּשְׁמֹונִים אֶלֶף חֲלוּצֵי צָבָא׃ ס
17.19 אֵלֶּה הַמְשָׁרְתִים אֶת־הַמֶּלֶךְ מִלְּבַד אֲשֶׁר־נָתַן הַמֶּלֶךְ בְּעָרֵי הַמִּבְצָר בְּכָל־יְהוּדָה׃ פ
17.1 wajimlok jHowxxaapaaT bnow tahtaajw wajithazeq Oal-jixraaAel׃
17.2 wajitaen-hajil bkaal-Oaarej jHwdaaH Habcurowt wajiten ncijbijm bAaeraec jHwdaaH wbOaarej Aaeprajim Aaxxaer laakad AaasaaA Aaabijw׃
17.3 wajHij jHwaaH Oim-jHowxxaapaaT kij Haalak bdarkej daawijd Aaabijw HaariAxxonijm wloA daaraxx labOaalijm׃
17.4 kij leAloHej Aaabijw daaraaxx wbmicwotaajw Haalaak wloA kmaOaxeH jixraaAel׃
17.5 wajaakaen jHwaaH Aaet-HamamlaakaaH bjaadow wajitnw kaal-jHwdaaH minhaaH lijHowxxaapaaT wajHij-low Ooxxaer-wkaabowd laarob׃
17.6 wajigbaH libow bdarkej jHwaaH wOowd Hesijr Aaet-Habaamowt wAaet-HaaAaxxerijm mijHwdaaH׃ p
17.7 wbixxnat xxaalowxx lmaalkow xxaalah lxaaraajw lbaen-hajil wlOobadjaaH wlizkarjaaH wlintanAel wlmijkaajaaHw llamed bOaarej jHwdaaH׃
17.8 wOimaaHaem Halwijim xxmaOjaaHw wntanjaaHw wzbadjaaHw waOaxaaHAel [wxxmirijmowt k] (wxxmijraamowt q) wijHownaataan waAadonijaaHw wTowbijaaHw wTowb AadownijaaH Halwijim wOimaaHaem AaelijxxaamaaO wijHowraam HakoHanijm׃
17.9 wajlamdw bijHwdaaH wOimaaHaem sepaer towrat jHwaaH wajaasobw bkaal-Oaarej jHwdaaH wajlamdw baaOaam׃
17.10 wajHij pahad jHwaaH Oal kaal-mamlkowt HaaAaraacowt Aaxxaer sbijbowt jHwdaaH wloA nilhamw Oim-jHowxxaapaaT׃
17.11 wmin-plixxtijm mbijAijm lijHowxxaapaaT minhaaH wkaesaep maxaaA gam HaaOarbijAijm mbijAijm low coAn Aejlijm xxibOat Aalaapijm wxxbaO meAowt wtjaaxxijm xxibOat Aalaapijm wxxbaO meAowt׃ p
17.12 wajHij jHowxxaapaaT Holek wgaadel Oad-lmaaOlaaH wajibaen bijHwdaaH bijraanijowt wOaarej misknowt׃
17.13 wmlaaAkaaH rabaaH HaajaaH low bOaarej jHwdaaH wAanxxej milhaamaaH gibowrej hajil bijrwxxaalaaim׃
17.14 wAelaeH pqudaataam lbejt AabowtejHaem lijHwdaaH xaarej Aalaapijm OadnaaH Haxaar wOimow gibowrej hajil xxloxx meAowt Aaalaep׃ s
17.15 wOal-jaadow jHowhaanaan Haxaar wOimow maaAtajim wxxmownijm Aaalaep׃ s
17.16 wOal-jaadow OamasjaaH baen-zikrij Hamitnadeb lajHwaaH wOimow maaAtajim Aaelaep gibowr haajil׃ s
17.17 wmin-binjaamin gibowr hajil AaeljaadaaO wOimow noxxqej-qaexxaet wmaagen maaAtajim Aaalaep׃ s
17.18 wOal-jaadow jHowzaabaad wOimow meAaaH-wxxmownijm Aaelaep halwcej caabaaA׃ s
17.19 AelaeH Hamxxaartijm Aaet-Hamaelaek milbad Aaxxaer-naatan Hamaelaek bOaarej Hamibcaar bkaal-jHwdaaH׃ p
17.1 וימלך יהושפט בנו תחתיו ויתחזק על־ישראל׃
17.2 ויתן־חיל בכל־ערי יהודה הבצרות ויתן נציבים בארץ יהודה ובערי אפרים אשר לכד אסא אביו׃
17.3 ויהי יהוה עם־יהושפט כי הלך בדרכי דויד אביו הראשנים ולא דרש לבעלים׃
17.4 כי לאלהי אביו דרש ובמצותיו הלך ולא כמעשה ישראל׃
17.5 ויכן יהוה את־הממלכה בידו ויתנו כל־יהודה מנחה ליהושפט ויהי־לו עשר־וכבוד לרב׃
17.6 ויגבה לבו בדרכי יהוה ועוד הסיר את־הבמות ואת־האשרים מיהודה׃ פ
17.7 ובשנת שלוש למלכו שלח לשריו לבן־חיל ולעבדיה ולזכריה ולנתנאל ולמיכיהו ללמד בערי יהודה׃
17.8 ועמהם הלוים שמעיהו ונתניהו וזבדיהו ועשהאל [ושמרימות כ] (ושמירמות ק) ויהונתן ואדניהו וטוביהו וטוב אדוניה הלוים ועמהם אלישמע ויהורם הכהנים׃
17.9 וילמדו ביהודה ועמהם ספר תורת יהוה ויסבו בכל־ערי יהודה וילמדו בעם׃
17.10 ויהי ׀ פחד יהוה על כל־ממלכות הארצות אשר סביבות יהודה ולא נלחמו עם־יהושפט׃
17.11 ומן־פלשתים מביאים ליהושפט מנחה וכסף משא גם הערביאים מביאים לו צאן אילים שבעת אלפים ושבע מאות ותישים שבעת אלפים ושבע מאות׃ פ
17.12 ויהי יהושפט הלך וגדל עד־למעלה ויבן ביהודה בירניות וערי מסכנות׃
17.13 ומלאכה רבה היה לו בערי יהודה ואנשי מלחמה גבורי חיל בירושלם׃
17.14 ואלה פקדתם לבית אבותיהם ליהודה שרי אלפים עדנה השר ועמו גבורי חיל שלש מאות אלף׃ ס
17.15 ועל־ידו יהוחנן השר ועמו מאתים ושמונים אלף׃ ס
17.16 ועל־ידו עמסיה בן־זכרי המתנדב ליהוה ועמו מאתים אלף גבור חיל׃ ס
17.17 ומן־בנימן גבור חיל אלידע ועמו נשקי־קשת ומגן מאתים אלף׃ ס
17.18 ועל־ידו יהוזבד ועמו מאה־ושמונים אלף חלוצי צבא׃ ס
17.19 אלה המשרתים את־המלך מלבד אשר־נתן המלך בערי המבצר בכל־יהודה׃ פ
17.1 wjmlk jHwxpT bnw thtjw wjthzq Ol-jxrAl׃
17.2 wjtn-hjl bkl-Orj jHwdH Hbcrwt wjtn ncjbjm bArc jHwdH wbOrj Aprjm Axr lkd AsA Abjw׃
17.3 wjHj jHwH Om-jHwxpT kj Hlk bdrkj dwjd Abjw HrAxnjm wlA drx lbOljm׃
17.4 kj lAlHj Abjw drx wbmcwtjw Hlk wlA kmOxH jxrAl׃
17.5 wjkn jHwH At-HmmlkH bjdw wjtnw kl-jHwdH mnhH ljHwxpT wjHj-lw Oxr-wkbwd lrb׃
17.6 wjgbH lbw bdrkj jHwH wOwd Hsjr At-Hbmwt wAt-HAxrjm mjHwdH׃ p
17.7 wbxnt xlwx lmlkw xlh lxrjw lbn-hjl wlObdjH wlzkrjH wlntnAl wlmjkjHw llmd bOrj jHwdH׃
17.8 wOmHm Hlwjm xmOjHw wntnjHw wzbdjHw wOxHAl [wxmrjmwt k] (wxmjrmwt q) wjHwntn wAdnjHw wTwbjHw wTwb AdwnjH Hlwjm wOmHm AljxmO wjHwrm HkHnjm׃
17.9 wjlmdw bjHwdH wOmHm spr twrt jHwH wjsbw bkl-Orj jHwdH wjlmdw bOm׃
17.10 wjHj phd jHwH Ol kl-mmlkwt HArcwt Axr sbjbwt jHwdH wlA nlhmw Om-jHwxpT׃
17.11 wmn-plxtjm mbjAjm ljHwxpT mnhH wksp mxA gm HOrbjAjm mbjAjm lw cAn Ajljm xbOt Alpjm wxbO mAwt wtjxjm xbOt Alpjm wxbO mAwt׃ p
17.12 wjHj jHwxpT Hlk wgdl Od-lmOlH wjbn bjHwdH bjrnjwt wOrj msknwt׃
17.13 wmlAkH rbH HjH lw bOrj jHwdH wAnxj mlhmH gbwrj hjl bjrwxlm׃
17.14 wAlH pqdtm lbjt AbwtjHm ljHwdH xrj Alpjm OdnH Hxr wOmw gbwrj hjl xlx mAwt Alp׃ s
17.15 wOl-jdw jHwhnn Hxr wOmw mAtjm wxmwnjm Alp׃ s
17.16 wOl-jdw OmsjH bn-zkrj Hmtndb ljHwH wOmw mAtjm Alp gbwr hjl׃ s
17.17 wmn-bnjmn gbwr hjl AljdO wOmw nxqj-qxt wmgn mAtjm Alp׃ s
17.18 wOl-jdw jHwzbd wOmw mAH-wxmwnjm Alp hlwcj cbA׃ s
17.19 AlH Hmxrtjm At-Hmlk mlbd Axr-ntn Hmlk bOrj Hmbcr bkl-jHwdH׃ p
17.1 Regnavit autem Iosaphat filius eius pro eo et invaluit contra Israel.
17.2 Constituitque militum numeros in cunctis urbibus Iudae, quae erant vallatae muris; praesidiaque disposuit in terra Iudae et in civitatibus Ephraim, quas ceperat Asa pater eius.
17.3 Et fuit Dominus cum Iosaphat, quia ambulavit in viis patris sui primis et non speravit in Baalim
17.4 sed in Deo patris sui et perrexit in praeceptis illius et non iuxta peccata Israel.
17.5 Confirmavitque Dominus regnum in manu eius, et dedit omnis Iuda munera Iosaphat; factaeque sunt ei infinitae divitiae et multa gloria.
17.6 Cumque sumpsisset cor eius audaciam propter vias Domini, etiam excelsa et palos de Iuda abstulit.
17.7 Tertio autem anno regni sui misit principes suos Benhail et Abdiam et Zachariam et Nathanael et Michaiam, ut docerent in civitatibus Iudae,
17.8 et cum eis Levitas Semeiam et Nathaniam et Zabadiam, Asael quoque et Semiramoth et Ionathan Adoniamque et Thobiam Levitas et cum eis Elisama et Ioram sacerdotes.
17.9 Docebantque in Iuda habentes librum legis Domini et circuibant cunctas urbes Iudae atque erudiebant populum.
17.10 Itaque factus est pavor Domini super omnia regna terrarum, quae erant per gyrum Iudae, nec audebant bellare contra Iosaphat.
17.11 Sed et de Philisthim Iosaphat munera deferebant et vectigal argenti; Arabes quoque adducebant pecora arietum septem milia septingenta et hircos totidem.
17.12 Crevit ergo Iosaphat et magnificatus est usque in sublime atque aedificavit in Iuda castella urbesque horreorum.
17.13 Et multae copiae praesto erant ei in urbibus Iudae; viri quoque bellatores et robusti erant in Ierusalem,
17.14 quorum iste numerus per familias singulorum: in Iuda principes exercitus, Ednas dux, et cum eo robustissimorum trecenta milia;
17.15 et ad latus eius Iohanan princeps et cum eo ducenta octoginta milia;
17.16 ad latus quoque istius Amasias filius Zechri consecratus Domino et cum eo ducenta milia virorum fortium;
17.17 de Beniamin autem robustus ad proelia Eliada et cum eo tenentium arcum et clipeum ducenta milia;
17.18 et ad latus eius Iozabad et cum eo centum octoginta milia expeditorum militum.
17.19 Hi omnes erant ad manum regis, exceptis aliis, quos posuerat in urbibus muratis in universo Iuda.
18.1 Als nun Josaphat großen Reichtum und Ehre erlangt hatte, verschwägerte er sich mit Ahab.
18.2 Und nach etlichen Jahren zog er zu Ahab hinab, nach Samaria. Und Ahab ließ für ihn und das Volk, das bei ihm war, viele Schafe und Rinder schlachten und beredete ihn, gen Ramot in Gilead hinaufzuziehen.
18.3 Denn Ahab, der König von Israel, sprach zu Josaphat, dem König von Juda: Willst du mit mir nach Ramot in Gilead hinaufziehen? Er sprach zu ihm: Ich will sein wie du, und mein Volk wie dein Volk, und ich will mit dir in den Krieg.
18.4 Aber Josaphat sprach zum König von Israel: Befrage doch heute das Wort des HERRN!
18.5 Da versammelte der König von Israel die Propheten, vierhundert Mann, und sprach zu ihnen: Sollen wir gen Ramot in Gilead in den Krieg ziehen, oder soll ich es unterlassen? Sie sprachen: Ziehe hinauf, denn Gott wird sie in die Hand des Königs geben!
18.6 Josaphat aber sprach: Ist hier kein Prophet des HERRN mehr, daß wir durch ihn fragen könnten?
18.7 Der König von Israel sprach zu Josaphat: Es ist noch ein Mann, durch den man den HERRN fragen kann; aber ich bin ihm gram, denn er weissagt mir nichts Gutes, sondern immer nur Böses; das ist Michaja, der Sohn Jimlas. Josaphat sprach: Der König rede nicht also!
18.8 Da rief der König von Israel einen seiner Kämmerer und sprach: Bringe eilends her Michaja, den Sohn Jimlas!
18.9 Und der König von Israel und Josaphat, der König von Juda, saßen ein jeder auf seinem Throne, mit königlichen Kleidern angetan. Sie saßen aber auf dem Platze vor dem Tor zu Samaria, und alle Propheten weissagten vor ihnen.
18.10 Und Zedekia, der Sohn Kenaanas, machte sich eiserne Hörner und sprach: So spricht der HERR: Hiermit wirst du die Syrer stoßen, bis sie aufgerieben sind!
18.11 Und alle Propheten weissagten auch also und sprachen: Ziehe hinauf gen Ramot in Gilead, und es wird dir wohlgehen! Der HERR wird es in die Hand des Königs geben!
18.12 Und der Bote, der hingegangen war, Michaja zu rufen, redete mit ihm und sprach: Siehe, die Reden der Propheten sind einstimmig gut für den König. So laß nun dein Wort auch sein wie das ihre und rede Gutes!
18.13 Michaja aber sprach: So wahr der HERR lebt: was mein Gott sagen wird, das will ich reden!
18.14 Und als er zum König kam, sprach der König zu ihm: Micha, sollen wir gen Ramot in Gilead in den Krieg ziehen, oder soll ich es unterlassen? Er sprach: Ziehet hinauf und fahret wohl; sie sollen in eure Hände gegeben werden!
18.15 Aber der König sprach zu ihm: Wie oft muß ich dich beschwören, daß du mir nichts als die Wahrheit sagest im Namen des HERRN?
18.16 Da sprach er: Ich sah ganz Israel auf den Bergen zerstreut, wie Schafe, die keinen Hirten haben. Und der HERR sprach: Diese haben keinen Herrn; ein jeder kehre wieder heim in Frieden!
18.17 Da sprach der König von Israel zu Josaphat: Sagte ich dir nicht, er weissage mir nichts Gutes, sondern nur Böses?
18.18 Er aber sprach: Darum höret das Wort des HERRN: Ich sah den HERRN auf seinem Throne sitzen, und das ganze Heer des Himmels stand zu seiner Rechten und zu seiner Linken.
18.19 Und der HERR sprach: Wer will Ahab, den König von Israel, betören, daß er hinaufziehe und falle zu Ramot in Gilead?
18.20 Und nachdem der eine dies, der andere das gesagt hatte, kam ein Geist hervor und trat vor den HERRN und sprach: Ich will ihn betören! Der HERR aber sprach zu ihm: Womit?
18.21 Er sprach: Ich will ausgehen und ein Geist der Lüge sein im Munde aller seiner Propheten! Da sprach er: Du sollst ihn betören, und du wirst es auch vermögen! Gehe aus und tue also!
18.22 Und nun siehe, der HERR hat einen Geist der Lüge in den Mund dieser deiner Propheten gelegt; und der HERR hat Unglück über dich beschlossen.
18.23 Da trat Zedekia, der Sohn Kenaanas, herzu und schlug Michaja auf den Backen und sprach: Auf welchem Weg ist der Geist des HERRN von mir gewichen, um mit dir zu reden?
18.24 Michaja sprach: Siehe, du wirst es sehen an dem Tage, wenn du von einem Gemach in das andere laufen wirst, um dich zu verbergen!
18.25 Da sprach der König von Israel: Nehmt Michaja und bringet ihn wiederum zu Amon, dem Obersten der Stadt, und zu Joas, dem Sohn des Königs,
18.26 und saget: So spricht der König: Legt diesen ins Gefängnis und speiset ihn mit Brot der Trübsal und mit Wasser der Trübsal, bis ich in Frieden wiederkomme!
18.27 Michaja sprach: Kommst du in Frieden wieder, so hat der HERR nicht durch mich geredet! Und er sprach noch: Höret zu, ihr Völker alle!
18.28 Also zogen der König von Israel und Josaphat, der König von Juda, hinauf gen Ramot in Gilead.
18.29 Und der König von Israel sprach zu Josaphat: Ich will verkleidet in den Kampf ziehen; du aber bekleide dich mit deinen Kleidern! Und der König von Israel verkleidete sich, und sie zogen in den Kampf.
18.30 Aber der König von Syrien hatte den Obersten über seine Wagen ausdrücklich geboten: Ihr sollt weder gegen Kleine noch Große streiten, sondern allein gegen den König von Israel!
18.31 Als nun die Obersten der Wagen Josaphat sahen, dachten sie: «Das ist der König von Israel!» und gingen auf ihn los zum Kampf. Aber Josaphat schrie, und der HERR half ihm; und Gott lockte sie von ihm weg.
18.32 Als nun die Obersten der Wagen sahen, daß er nicht der König von Israel sei, wandten sie sich von ihm ab.
18.33 Aber ein Mann spannte seinen Bogen von ungefähr und traf den König von Israel zwischen den Fugen des Panzers. Da sprach er zu seinem Wagenlenker: Wende um und führe mich aus dem Heer; denn ich bin verwundet!
18.34 Aber der Kampf ward heftiger an jenem Tag. Und der König von Israel stand auf seinem Wagen den Syrern gegenüber, bis zum Abend, und er starb zur Zeit des Sonnenuntergangs.
18.1 καὶ ἐγενήθη τῷ ιωσαφατ ἔτι πλοῦτος καὶ δόξα πολλή καὶ ἐπεγαμβρεύσατο ἐν οἴκῳ αχααβ
18.2 καὶ κατέβη διὰ τέλους ἐτῶν πρὸς αχααβ εἰς σαμάρειαν καὶ ἔθυσεν αὐτῷ αχααβ πρόβατα καὶ μόσχους πολλοὺς καὶ τῷ λαῷ τῷ μετ' αὐτοῦ καὶ ἠπάτα αὐτὸν τοῦ συναναβῆναι μετ' αὐτοῦ εἰς ραμωθ τῆς γαλααδίτιδος
18.3 καὶ εἶπεν αχααβ βασιλεὺς ισραηλ πρὸς ιωσαφατ βασιλέα ιουδα πορεύσῃ μετ' ἐμοῦ εἰς ραμωθ τῆς γαλααδίτιδος καὶ εἶπεν αὐτῷ ὡς ἐγώ οὕτως καὶ σύ ὡς ὁ λαός σου καὶ ὁ λαός μου μετὰ σοῦ εἰς πόλεμον
18.4 καὶ εἶπεν ιωσαφατ πρὸς βασιλέα ισραηλ ζήτησον δὴ σήμερον τὸν κύριον
18.5 καὶ συνήγαγεν ὁ βασιλεὺς ισραηλ τοὺς προφήτας τετρακοσίους ἄνδρας καὶ εἶπεν αὐτοῖς εἰ πορευθῶ εἰς ραμωθ γαλααδ εἰς πόλεμον ἢ ἐπίσχω καὶ εἶπαν ἀνάβαινε καὶ δώσει ὁ θεὸς εἰς τὰς χεῖρας τοῦ βασιλέως
18.6 καὶ εἶπεν ιωσαφατ οὐκ ἔστιν ὧδε προφήτης τοῦ κυρίου ἔτι καὶ ἐπιζητήσομεν παρ' αὐτοῦ
18.7 καὶ εἶπεν βασιλεὺς ισραηλ πρὸς ιωσαφατ ἔτι ἀνὴρ εἷς τοῦ ζητῆσαι τὸν κύριον δι' αὐτοῦ καὶ ἐγὼ ἐμίσησα αὐτόν ὅτι οὐκ ἔστιν προφητεύων περὶ ἐμοῦ εἰς ἀγαθά ὅτι πᾶσαι αἱ ἡμέραι αὐτοῦ εἰς κακά οὗτος μιχαιας υἱὸς ιεμλα καὶ εἶπεν ιωσαφατ μὴ λαλείτω ὁ βασιλεὺς οὕτως
18.8 καὶ ἐκάλεσεν ὁ βασιλεὺς ισραηλ εὐνοῦχον ἕνα καὶ εἶπεν τάχος μιχαιαν υἱὸν ιεμλα
18.9 καὶ βασιλεὺς ισραηλ καὶ ιωσαφατ βασιλεὺς ιουδα καθήμενοι ἕκαστος ἐπὶ θρόνου αὐτοῦ καὶ ἐνδεδυμένοι στολὰς καθήμενοι ἐν τῷ εὐρυχώρῳ θύρας πύλης σαμαρείας καὶ πάντες οἱ προφῆται ἐπροφήτευον ἐναντίον αὐτῶν
18.10 καὶ ἐποίησεν ἑαυτῷ σεδεκιας υἱὸς χανανα κέρατα σιδηρᾶ καὶ εἶπεν τάδε λέγει κύριος ἐν τούτοις κερατιεῖς τὴν συρίαν ἕως ἂν συντελεσθῇ
18.11 καὶ πάντες οἱ προφῆται ἐπροφήτευον οὕτως λέγοντες ἀνάβαινε εἰς ραμωθ γαλααδ καὶ εὐοδωθήσῃ καὶ δώσει κύριος εἰς χεῖρας τοῦ βασιλέως
18.12 καὶ ὁ ἄγγελος ὁ πορευθεὶς τοῦ καλέσαι τὸν μιχαιαν ἐλάλησεν αὐτῷ λέγων ἰδοὺ ἐλάλησαν οἱ προφῆται ἐν στόματι ἑνὶ ἀγαθὰ περὶ τοῦ βασιλέως καὶ ἔστωσαν δὴ οἱ λόγοι σου ὡς ἑνὸς αὐτῶν καὶ λαλήσεις ἀγαθά
18.13 καὶ εἶπεν μιχαιας ζῇ κύριος ὅτι ὃ ἐὰν εἴπῃ ὁ θεὸς πρός με αὐτὸ λαλήσω
18.14 καὶ ἦλθεν πρὸς τὸν βασιλέα καὶ εἶπεν αὐτῷ ὁ βασιλεύς μιχαια εἰ πορευθῶ εἰς ραμωθ γαλααδ εἰς πόλεμον ἢ ἐπίσχω καὶ εἶπεν ἀνάβαινε καὶ εὐοδώσεις καὶ δοθήσονται εἰς χεῖρας ὑμῶν
18.15 καὶ εἶπεν αὐτῷ ὁ βασιλεύς ποσάκις ὁρκίζω σε ἵνα μὴ λαλήσῃς πρός με πλὴν ἀλήθειαν ἐν ὀνόματι κυρίου
18.16 καὶ εἶπεν εἶδον τὸν ισραηλ διεσπαρμένους ἐν τοῖς ὄρεσιν ὡς πρόβατα οἷς οὐκ ἔστιν ποιμήν καὶ εἶπεν κύριος οὐκ ἔχουσιν ἡγούμενον ἀναστρεφέτωσαν ἕκαστος εἰς τὸν οἶκον αὐτοῦ ἐν εἰρήνῃ
18.17 καὶ εἶπεν ὁ βασιλεὺς ισραηλ πρὸς ιωσαφατ οὐκ εἶπά σοι ὅτι οὐ προφητεύει περὶ ἐμοῦ ἀγαθά ἀλλ' ἢ κακά
18.18 καὶ εἶπεν οὐχ οὕτως ἀκούσατε λόγον κυρίου εἶδον τὸν κύριον καθήμενον ἐπὶ θρόνου αὐτοῦ καὶ πᾶσα δύναμις τοῦ οὐρανοῦ εἱστήκει ἐκ δεξιῶν αὐτοῦ καὶ ἐξ ἀριστερῶν αὐτοῦ
18.19 καὶ εἶπεν κύριος τίς ἀπατήσει τὸν αχααβ βασιλέα ισραηλ καὶ ἀναβήσεται καὶ πεσεῖται ἐν ραμωθ γαλααδ καὶ εἶπεν οὗτος οὕτως καὶ οὗτος εἶπεν οὕτως
18.20 καὶ ἐξῆλθεν τὸ πνεῦμα καὶ ἔστη ἐνώπιον κυρίου καὶ εἶπεν ἐγὼ ἀπατήσω αὐτόν καὶ εἶπεν κύριος ἐν τίνι
18.21 καὶ εἶπεν ἐξελεύσομαι καὶ ἔσομαι πνεῦμα ψευδὲς ἐν στόματι πάντων τῶν προφητῶν αὐτοῦ καὶ εἶπεν ἀπατήσεις καὶ δυνήσῃ ἔξελθε καὶ ποίησον οὕτως
18.22 καὶ νῦν ἰδοὺ ἔδωκεν κύριος πνεῦμα ψευδὲς ἐν στόματι πάντων τῶν προφητῶν σου τούτων καὶ κύριος ἐλάλησεν ἐπὶ σὲ κακά
18.23 καὶ ἤγγισεν σεδεκιας υἱὸς χανανα καὶ ἐπάταξεν τὸν μιχαιαν ἐπὶ τὴν σιαγόνα καὶ εἶπεν αὐτῷ ποίᾳ τῇ ὁδῷ παρῆλθεν πνεῦμα κυρίου παρ' ἐμοῦ τοῦ λαλῆσαι πρὸς σέ
18.24 καὶ εἶπεν μιχαιας ἰδοὺ ὄψῃ ἐν τῇ ἡμέρᾳ ἐκείνῃ ἐν ᾗ εἰσελεύσῃ ταμίειον ἐκ ταμιείου τοῦ κατακρυβῆναι
18.25 καὶ εἶπεν βασιλεὺς ισραηλ λάβετε τὸν μιχαιαν καὶ ἀποστρέψατε πρὸς εμηρ ἄρχοντα τῆς πόλεως καὶ πρὸς ιωας ἄρχοντα υἱὸν τοῦ βασιλέως
18.26 καὶ ἐρεῖς οὕτως εἶπεν ὁ βασιλεύς ἀπόθεσθε τοῦτον εἰς οἶκον φυλακῆς καὶ ἐσθιέτω ἄρτον θλίψεως καὶ ὕδωρ θλίψεως ἕως τοῦ ἐπιστρέψαι με ἐν εἰρήνῃ
18.27 καὶ εἶπεν μιχαιας ἐὰν ἐπιστρέφων ἐπιστρέψῃς ἐν εἰρήνῃ οὐκ ἐλάλησεν κύριος ἐν ἐμοί ἀκούσατε λαοὶ πάντες
18.28 καὶ ἀνέβη βασιλεὺς ισραηλ καὶ ιωσαφατ βασιλεὺς ιουδα εἰς ραμωθ γαλααδ
18.29 καὶ εἶπεν βασιλεὺς ισραηλ πρὸς ιωσαφατ κατακαλύψομαι καὶ εἰσελεύσομαι εἰς τὸν πόλεμον καὶ σὺ ἔνδυσαι τὸν ἱματισμόν μου καὶ συνεκαλύψατο βασιλεὺς ισραηλ καὶ εἰσῆλθεν εἰς τὸν πόλεμον
18.30 καὶ βασιλεὺς συρίας ἐνετείλατο τοῖς ἄρχουσιν τῶν ἁρμάτων τοῖς μετ' αὐτοῦ λέγων μὴ πολεμεῖτε τὸν μικρὸν καὶ τὸν μέγαν ἀλλ' ἢ τὸν βασιλέα ισραηλ μόνον
18.31 καὶ ἐγένετο ὡς εἶδον οἱ ἄρχοντες τῶν ἁρμάτων τὸν ιωσαφατ καὶ αὐτοὶ εἶπαν βασιλεὺς ισραηλ ἐστίν καὶ ἐκύκλωσαν αὐτὸν τοῦ πολεμεῖν καὶ ἐβόησεν ιωσαφατ καὶ κύριος ἔσωσεν αὐτόν καὶ ἀπέστρεψεν αὐτοὺς ὁ θεὸς ἀπ' αὐτοῦ
18.32 καὶ ἐγένετο ὡς εἶδον οἱ ἄρχοντες τῶν ἁρμάτων ὅτι οὐκ ἦν βασιλεὺς ισραηλ καὶ ἀπέστρεψαν ἀπ' αὐτοῦ
18.33 καὶ ἀνὴρ ἐνέτεινεν τόξον εὐστόχως καὶ ἐπάταξεν τὸν βασιλέα ισραηλ ἀνὰ μέσον τοῦ πνεύμονος καὶ ἀνὰ μέσον τοῦ θώρακος καὶ εἶπεν τῷ ἡνιόχῳ ἐπίστρεφε τὴν χεῖρά σου καὶ ἐξάγαγέ με ἐκ τοῦ πολέμου ὅτι ἐπόνεσα
18.34 καὶ ἐτροπώθη ὁ πόλεμος ἐν τῇ ἡμέρᾳ ἐκείνῃ καὶ ὁ βασιλεὺς ισραηλ ἦν ἑστηκὼς ἐπὶ τοῦ ἅρματος ἕως ἑσπέρας ἐξ ἐναντίας συρίας καὶ ἀπέθανεν δύνοντος τοῦ ἡλίου
18.1 kai egenehtheh toh iohsaphat eti ploytos kai doxa polleh kai epegambreysato en oikoh achaab
18.2 kai katebeh dia teloys etohn pros achaab eis samareian kai ethysen aytoh achaab probata kai moschoys polloys kai toh laoh toh met' aytoy kai ehpata ayton toy synanabehnai met' aytoy eis ramohth tehs galaaditidos
18.3 kai eipen achaab basileys israehl pros iohsaphat basilea ioyda poreyseh met' emoy eis ramohth tehs galaaditidos kai eipen aytoh ohs egoh oytohs kai sy ohs o laos soy kai o laos moy meta soy eis polemon
18.4 kai eipen iohsaphat pros basilea israehl zehtehson deh sehmeron ton kyrion
18.5 kai synehgagen o basileys israehl toys prophehtas tetrakosioys andras kai eipen aytois ei poreythoh eis ramohth galaad eis polemon eh epischoh kai eipan anabaine kai dohsei o theos eis tas cheiras toy basileohs
18.6 kai eipen iohsaphat oyk estin ohde prophehtehs toy kyrioy eti kai epizehtehsomen par' aytoy
18.7 kai eipen basileys israehl pros iohsaphat eti anehr eis toy zehtehsai ton kyrion di' aytoy kai egoh emisehsa ayton oti oyk estin prophehteyohn peri emoy eis agatha oti pasai ai ehmerai aytoy eis kaka oytos michaias yios iemla kai eipen iohsaphat meh laleitoh o basileys oytohs
18.8 kai ekalesen o basileys israehl eynoychon ena kai eipen tachos michaian yion iemla
18.9 kai basileys israehl kai iohsaphat basileys ioyda kathehmenoi ekastos epi thronoy aytoy kai endedymenoi stolas kathehmenoi en toh eyrychohroh thyras pylehs samareias kai pantes oi prophehtai eprophehteyon enantion aytohn
18.10 kai epoiehsen eaytoh sedekias yios chanana kerata sidehra kai eipen tade legei kyrios en toytois keratieis tehn syrian eohs an syntelestheh
18.11 kai pantes oi prophehtai eprophehteyon oytohs legontes anabaine eis ramohth galaad kai eyodohthehseh kai dohsei kyrios eis cheiras toy basileohs
18.12 kai o aggelos o poreytheis toy kalesai ton michaian elalehsen aytoh legohn idoy elalehsan oi prophehtai en stomati eni agatha peri toy basileohs kai estohsan deh oi logoi soy ohs enos aytohn kai lalehseis agatha
18.13 kai eipen michaias zeh kyrios oti o ean eipeh o theos pros me ayto lalehsoh
18.14 kai ehlthen pros ton basilea kai eipen aytoh o basileys michaia ei poreythoh eis ramohth galaad eis polemon eh epischoh kai eipen anabaine kai eyodohseis kai dothehsontai eis cheiras ymohn
18.15 kai eipen aytoh o basileys posakis orkizoh se ina meh lalehsehs pros me plehn alehtheian en onomati kyrioy
18.16 kai eipen eidon ton israehl diesparmenoys en tois oresin ohs probata ois oyk estin poimehn kai eipen kyrios oyk echoysin ehgoymenon anastrephetohsan ekastos eis ton oikon aytoy en eirehneh
18.17 kai eipen o basileys israehl pros iohsaphat oyk eipa soi oti oy prophehteyei peri emoy agatha all' eh kaka
18.18 kai eipen oych oytohs akoysate logon kyrioy eidon ton kyrion kathehmenon epi thronoy aytoy kai pasa dynamis toy oyranoy eistehkei ek dexiohn aytoy kai ex aristerohn aytoy
18.19 kai eipen kyrios tis apatehsei ton achaab basilea israehl kai anabehsetai kai peseitai en ramohth galaad kai eipen oytos oytohs kai oytos eipen oytohs
18.20 kai exehlthen to pneyma kai esteh enohpion kyrioy kai eipen egoh apatehsoh ayton kai eipen kyrios en tini
18.21 kai eipen exeleysomai kai esomai pneyma pseydes en stomati pantohn tohn prophehtohn aytoy kai eipen apatehseis kai dynehseh exelthe kai poiehson oytohs
18.22 kai nyn idoy edohken kyrios pneyma pseydes en stomati pantohn tohn prophehtohn soy toytohn kai kyrios elalehsen epi se kaka
18.23 kai ehggisen sedekias yios chanana kai epataxen ton michaian epi tehn siagona kai eipen aytoh poia teh odoh parehlthen pneyma kyrioy par' emoy toy lalehsai pros se
18.24 kai eipen michaias idoy opseh en teh ehmera ekeineh en eh eiseleyseh tamieion ek tamieioy toy katakrybehnai
18.25 kai eipen basileys israehl labete ton michaian kai apostrepsate pros emehr archonta tehs poleohs kai pros iohas archonta yion toy basileohs
18.26 kai ereis oytohs eipen o basileys apothesthe toyton eis oikon phylakehs kai esthietoh arton thlipseohs kai ydohr thlipseohs eohs toy epistrepsai me en eirehneh
18.27 kai eipen michaias ean epistrephohn epistrepsehs en eirehneh oyk elalehsen kyrios en emoi akoysate laoi pantes
18.28 kai anebeh basileys israehl kai iohsaphat basileys ioyda eis ramohth galaad
18.29 kai eipen basileys israehl pros iohsaphat katakalypsomai kai eiseleysomai eis ton polemon kai sy endysai ton imatismon moy kai synekalypsato basileys israehl kai eisehlthen eis ton polemon
18.30 kai basileys syrias eneteilato tois archoysin tohn armatohn tois met' aytoy legohn meh polemeite ton mikron kai ton megan all' eh ton basilea israehl monon
18.31 kai egeneto ohs eidon oi archontes tohn armatohn ton iohsaphat kai aytoi eipan basileys israehl estin kai ekyklohsan ayton toy polemein kai eboehsen iohsaphat kai kyrios esohsen ayton kai apestrepsen aytoys o theos ap' aytoy
18.32 kai egeneto ohs eidon oi archontes tohn armatohn oti oyk ehn basileys israehl kai apestrepsan ap' aytoy
18.33 kai anehr eneteinen toxon eystochohs kai epataxen ton basilea israehl ana meson toy pneymonos kai ana meson toy thohrakos kai eipen toh ehniochoh epistrephe tehn cheira soy kai exagage me ek toy polemoy oti eponesa
18.34 kai etropohtheh o polemos en teh ehmera ekeineh kai o basileys israehl ehn estehkohs epi toy armatos eohs esperas ex enantias syrias kai apethanen dynontos toy ehlioy
18.1 וַיְהִי לִיהֹושָׁפָט עֹשֶׁר וְכָבֹוד לָרֹב וַיִּתְחַתֵּן לְאַחְאָב׃
18.2 וַיֵּרֶד לְקֵץ שָׁנִים אֶל־אַחְאָב לְשֹׁמְרֹון וַיִּזְבַּח־לֹו אַחְאָב צֹאן וּבָקָר לָרֹב וְלָעָם אֲשֶׁר עִמֹּו וַיְסִיתֵהוּ לַעֲלֹות אֶל־רָמֹות גִּלְעָד׃
18.3 וַיֹּאמֶר אַחְאָב מֶלֶךְ־יִשְׂרָאֵל אֶל־יְהֹושָׁפָט מֶלֶךְ יְהוּדָה הֲתֵלֵךְ עִמִּי רָמֹת גִּלְעָד וַיֹּאמֶר לֹו כָּמֹונִי כָמֹוךָ וּכְעַמְּךָ עַמִּי וְעִמְּךָ בַּמִּלְחָמָה׃
18.4 וַיֹּאמֶר יְהֹושָׁפָט אֶל־מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל דְּרָשׁ־נָא כַיֹּום אֶת־דְּבַר יְהוָה׃
18.5 וַיִּקְבֹּץ מֶלֶךְ־יִשְׂרָאֵל אֶת־הַנְּבִאִים אַרְבַּע מֵאֹות אִישׁ וַיֹּאמֶר אֲלֵהֶם הֲנֵלֵךְ אֶל־רָמֹת גִּלְעָד לַמִּלְחָמָה אִם־אֶחְדָּל וַיֹּאמְרוּ עֲלֵה וְיִתֵּן הָאֱלֹהִים בְּיַד הַמֶּלֶךְ׃
18.6 וַיֹּאמֶר יְהֹושָׁפָט הַאֵין פֹּה נָבִיא לַיהוָה עֹוד וְנִדְרְשָׁה מֵאֹתֹו׃
18.7 וַיֹּאמֶר מֶלֶךְ־יִשְׂרָאֵל ׀ אֶל־יְהֹושָׁפָט עֹוד אִישׁ־אֶחָד לִדְרֹושׁ אֶת־יְהוָה מֵאֹתֹו וַאֲנִי שְׂנֵאתִיהוּ כִּי־אֵינֶנּוּ מִתְנַבֵּא עָלַי לְטֹובָה כִּי כָל־יָמָיו לְרָעָה הוּא מִיכָיְהוּ בֶן־יִמְלָא וַיֹּאמֶר יְהֹושָׁפָט אַל־יֹאמַר הַמֶּלֶךְ כֵּן׃
18.8 וַיִּקְרָא מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל אֶל־סָרִיס אֶחָד וַיֹּאמֶר מַהֵר [מִיכָהוּ כ] (מִיכָיְהוּ ק) בֶן־יִמְלָא׃
18.9 וּמֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל וִיהֹושָׁפָט מֶלֶךְ־יְהוּדָה יֹושְׁבִים אִישׁ עַל־כִּסְאֹו מְלֻבָּשִׁים בְּגָדִים וְיֹשְׁבִים בְּגֹרֶן פֶּתַח שַׁעַר שֹׁמְרֹון וְכָל־הַנְּבִיאִים מִתְנַבְּאִים לִפְנֵיהֶם׃
18.10 וַיַּעַשׂ לֹו צִדְקִיָּהוּ בֶן־כְּנַעֲנָה קַרְנֵי בַרְזֶל וַיֹּאמֶר כֹּה־אָמַר יְהוָה בְּאֵלֶּה תְּנַגַּח אֶת־אֲרָם עַד־כַּלֹּותָם׃
18.11 וְכָל־הַנְּבִאִים נִבְּאִים כֵּן לֵאמֹר עֲלֵה רָמֹת גִּלְעָד וְהַצְלַח וְנָתַן יְהוָה בְּיַד הַמֶּלֶךְ׃
18.12 וְהַמַּלְאָךְ אֲשֶׁר־הָלַךְ ׀ לִקְרֹא לְמִיכָיְהוּ דִּבֶּר אֵלָיו לֵאמֹר הִנֵּה דִּבְרֵי הַנְּבִאִים פֶּה־אֶחָד טֹוב אֶל־הַמֶּלֶךְ וִיהִי־נָא דְבָרְךָ כְּאַחַד מֵהֶם וְדִבַּרְתָּ טֹּוב׃
18.13 וַיֹּאמֶר מִיכָיְהוּ חַי־יְהוָה כִּי אֶת־אֲשֶׁר־יֹאמַר אֱלֹהַי אֹתֹו אֲדַבֵּר׃
18.14 וַיָּבֹא אֶל־הַמֶּלֶךְ וַיֹּאמֶר הַמֶּלֶךְ אֵלָיו מִיכָה הֲנֵלֵךְ אֶל־רָמֹת גִּלְעָד לַמִּלְחָמָה אִם־אֶחְדָּל וַיֹּאמֶר עֲלוּ וְהַצְלִיחוּ וְיִנָּתְנוּ בְּיֶדְכֶם׃
18.15 וַיֹּאמֶר אֵלָיו הַמֶּלֶךְ עַד־כַּמֶּה פְעָמִים אֲנִי מַשְׁבִּיעֶךָ אֲשֶׁר לֹא־תְדַבֵּר אֵלַי רַק־אֱמֶת בְּשֵׁם יְהוָה׃
18.16 וַיֹּאמֶר רָאִיתִי אֶת־כָּל־יִשְׂרָאֵל נְפֹוצִים עַל־הֶהָרִים כַּצֹּאן אֲשֶׁר אֵין־לָהֶן רֹעֶה וַיֹּאמֶר יְהוָה לֹא־אֲדֹנִים לָאֵלֶּה יָשׁוּבוּ אִישׁ־לְבֵיתֹו בְּשָׁלֹום׃
18.17 וַיֹּאמֶר מֶלֶךְ־יִשְׂרָאֵל אֶל־יְהֹושָׁפָט הֲלֹא אָמַרְתִּי אֵלֶיךָ לֹא־יִתְנַבֵּא עָלַי טֹוב כִּי אִם־לְרָע׃ ס
18.18 וַיֹּאמֶר לָכֵן שִׁמְעוּ דְבַר־יְהוָה רָאִיתִי אֶת־יְהוָה יֹושֵׁב עַל־כִּסְאֹו וְכָל־צְבָא הַשָּׁמַיִם עֹמְדִים עַל־יְמִינֹו וּשְׂמֹאלֹו׃
18.19 וַיֹּאמֶר יְהוָה מִי יְפַתֶּה אֶת־אַחְאָב מֶלֶךְ־יִשְׂרָאֵל וְיַעַל וְיִפֹּל בְּרָמֹות גִּלְעָד וַיֹּאמֶר זֶה אֹמֵר כָּכָה וְזֶה אֹמֵר כָּכָה׃
18.20 וַיֵּצֵא הָרוּחַ וַיַּעֲמֹד לִפְנֵי יְהוָה וַיֹּאמֶר אֲנִי אֲפַתֶּנּוּ וַיֹּאמֶר יְהוָה אֵלָיו בַּמָּה׃
18.21 וַיֹּאמֶר אֵצֵא וְהָיִיתִי לְרוּחַ שֶׁקֶר בְּפִי כָּל־נְבִיאָיו וַיֹּאמֶר תְּפַתֶּה וְגַם־תּוּכָל צֵא וַעֲשֵׂה־כֵן׃
18.22 וְעַתָּה הִנֵּה נָתַן יְהוָה רוּחַ שֶׁקֶר בְּפִי נְבִיאֶיךָ אֵלֶּה וַיהוָה דִּבֶּר עָלֶיךָ רָעָה׃ ס
18.23 וַיִּגַּשׁ צִדְקִיָּהוּ בֶן־כְּנַעֲנָה וַיַּךְ אֶת־מִיכָיְהוּ עַל־הַלֶּחִי וַיֹּאמֶר אֵי זֶה הַדֶּרֶךְ עָבַר רוּחַ־יְהוָה מֵאִתִּי לְדַבֵּר אֹתָךְ׃
18.24 וַיֹּאמֶר מִיכָיְהוּ הִנְּךָ רֹאֶה בַּיֹּום הַהוּא אֲשֶׁר תָּבֹוא חֶדֶר בְּחֶדֶר לְהֵחָבֵא׃
18.25 וַיֹּאמֶר מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל קְחוּ אֶת־מִיכָיְהוּ וַהֲשִׁיבֻהוּ אֶל־אָמֹון שַׂר־הָעִיר וְאֶל־יֹואָשׁ בֶּן־הַמֶּלֶךְ׃
18.26 וַאֲמַרְתֶּם כֹּה אָמַר הַמֶּלֶךְ שִׂימוּ זֶה בֵּית הַכֶּלֶא וְהַאֲכִלֻהוּ לֶחֶם לַחַץ וּמַיִם לַחַץ עַד שׁוּבִי בְשָׁלֹום׃
18.27 וַיֹּאמֶר מִיכָיְהוּ אִם־שֹׁוב תָּשׁוּב בְּשָׁלֹום לֹא־דִבֶּר יְהוָה בִּי וַיֹּאמֶר שִׁמְעוּ עַמִּים כֻּלָּם׃ פ
18.28 וַיַּעַל מֶלֶךְ־יִשְׂרָאֵל וִיהֹושָׁפָט מֶלֶךְ־יְהוּדָה אֶל־רָמֹת גִּלְעָד׃
18.29 וַיֹּאמֶר מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל אֶל־יְהֹושָׁפָט הִתְחַפֵּשׂ וָבֹוא בַמִּלְחָמָה וְאַתָּה לְבַשׁ בְּגָדֶיךָ וַיִּתְחַפֵּשׂ מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל וַיָּבֹאוּ בַּמִּלְחָמָה׃
18.30 וּמֶלֶךְ אֲרָם צִוָּה אֶת־שָׂרֵי הָרֶכֶב אֲשֶׁר־לֹו לֵאמֹר לֹא תִּלָּחֲמוּ אֶת־הַקָּטֹן אֶת־הַגָּדֹול כִּי אִם־אֶת־מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל לְבַדֹּו׃
18.31 וַיְהִי כִּרְאֹות שָׂרֵי הָרֶכֶב אֶת־יְהֹושָׁפָט וְהֵמָּה אָמְרוּ מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל הוּא וַיָּסֹבּוּ עָלָיו לְהִלָּחֵם וַיִּזְעַק יְהֹושָׁפָט וַיהוָה עֲזָרֹו וַיְסִיתֵם אֱלֹהִים מִמֶּנּוּ׃
18.32 וַיְהִי כִּרְאֹות שָׂרֵי הָרֶכֶב כִּי לֹא־הָיָה מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל וַיָּשֻׁבוּ מֵאַחֲרָיו׃
18.33 וְאִישׁ מָשַׁךְ בַּקֶּשֶׁת לְתֻמֹּו וַיַּךְ אֶת־מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל בֵּין הַדְּבָקִים וּבֵין הַשִּׁרְיָן וַיֹּאמֶר לָרַכָּב הֲפֹךְ [יָדֶיךָ כ] (יָדְךָ ק) וְהֹוצֵאתַנִי מִן־הַמַּחֲנֶה כִּי הָחֳלֵיתִי׃
18.34 וַתַּעַל הַמִּלְחָמָה בַּיֹּום הַהוּא וּמֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל הָיָה מַעֲמִיד בַּמֶּרְכָּבָה נֹכַח אֲרָם עַד־הָעָרֶב וַיָּמָת לְעֵת בֹּוא הַשָּׁמֶשׁ׃
18.1 wajHij lijHowxxaapaaT Ooxxaer wkaabowd laarob wajithaten lAahAaab׃
18.2 wajeraed lqec xxaanijm Aael-AahAaab lxxomrown wajizbah-low AahAaab coAn wbaaqaar laarob wlaaOaam Aaxxaer Oimow wajsijteHw laOalowt Aael-raamowt gilOaad׃
18.3 wajoAmaer AahAaab maelaek-jixraaAel Aael-jHowxxaapaaT maelaek jHwdaaH Hatelek Oimij raamot gilOaad wajoAmaer low kaamownij kaamowkaa wkOamkaa Oamij wOimkaa bamilhaamaaH׃
18.4 wajoAmaer jHowxxaapaaT Aael-maelaek jixraaAel draaxx-naaA kajowm Aaet-dbar jHwaaH׃
18.5 wajiqboc maelaek-jixraaAel Aaet-HanbiAijm AarbaO meAowt Aijxx wajoAmaer AaleHaem Hanelek Aael-raamot gilOaad lamilhaamaaH Aim-Aaehdaal wajoAmrw OaleH wjiten HaaAaeloHijm bjad Hamaelaek׃
18.6 wajoAmaer jHowxxaapaaT HaAejn poH naabijA lajHwaaH Oowd wnidrxxaaH meAotow׃
18.7 wajoAmaer maelaek-jixraaAel Aael-jHowxxaapaaT Oowd Aijxx-Aaehaad lidrowxx Aaet-jHwaaH meAotow waAanij xneAtijHw kij-Aejnaenw mitnabeA Oaalaj lTowbaaH kij kaal-jaamaajw lraaOaaH HwA mijkaajHw baen-jimlaaA wajoAmaer jHowxxaapaaT Aal-joAmar Hamaelaek ken׃
18.8 wajiqraaA maelaek jixraaAel Aael-saarijs Aaehaad wajoAmaer maHer [mijkaaHw k] (mijkaajHw q) baen-jimlaaA׃
18.9 wmaelaek jixraaAel wijHowxxaapaaT maelaek-jHwdaaH jowxxbijm Aijxx Oal-kisAow mlubaaxxijm bgaadijm wjoxxbijm bgoraen paetah xxaOar xxomrown wkaal-HanbijAijm mitnabAijm lipnejHaem׃
18.10 wajaOax low cidqijaaHw baen-knaOanaaH qarnej barzael wajoAmaer koH-Aaamar jHwaaH bAelaeH tnagah Aaet-Aaraam Oad-kalowtaam׃
18.11 wkaal-HanbiAijm nibAijm ken leAmor OaleH raamot gilOaad wHaclah wnaatan jHwaaH bjad Hamaelaek׃
18.12 wHamalAaak Aaxxaer-Haalak liqroA lmijkaajHw dibaer Aelaajw leAmor HineH dibrej HanbiAijm paeH-Aaehaad Towb Aael-Hamaelaek wijHij-naaA dbaarkaa kAahad meHaem wdibartaa Towb׃
18.13 wajoAmaer mijkaajHw haj-jHwaaH kij Aaet-Aaxxaer-joAmar AaeloHaj Aotow Aadaber׃
18.14 wajaaboA Aael-Hamaelaek wajoAmaer Hamaelaek Aelaajw mijkaaH Hanelek Aael-raamot gilOaad lamilhaamaaH Aim-Aaehdaal wajoAmaer Oalw wHaclijhw wjinaatnw bjaedkaem׃
18.15 wajoAmaer Aelaajw Hamaelaek Oad-kamaeH pOaamijm Aanij maxxbijOaekaa Aaxxaer loA-tdaber Aelaj raq-Aaemaet bxxem jHwaaH׃
18.16 wajoAmaer raaAijtij Aaet-kaal-jixraaAel npowcijm Oal-HaeHaarijm kacoAn Aaxxaer Aejn-laaHaen roOaeH wajoAmaer jHwaaH loA-Aadonijm laaAelaeH jaaxxwbw Aijxx-lbejtow bxxaalowm׃
18.17 wajoAmaer maelaek-jixraaAel Aael-jHowxxaapaaT HaloA Aaamartij Aelaejkaa loA-jitnabeA Oaalaj Towb kij Aim-lraaO׃ s
18.18 wajoAmaer laaken xximOw dbar-jHwaaH raaAijtij Aaet-jHwaaH jowxxeb Oal-kisAow wkaal-cbaaA Haxxaamajim Oomdijm Oal-jmijnow wxmoAlow׃
18.19 wajoAmaer jHwaaH mij jpataeH Aaet-AahAaab maelaek-jixraaAel wjaOal wjipol braamowt gilOaad wajoAmaer zaeH Aomer kaakaaH wzaeH Aomer kaakaaH׃
18.20 wajeceA Haarwha wajaOamod lipnej jHwaaH wajoAmaer Aanij Aapataenw wajoAmaer jHwaaH Aelaajw bamaaH׃
18.21 wajoAmaer AeceA wHaajijtij lrwha xxaeqaer bpij kaal-nbijAaajw wajoAmaer tpataeH wgam-twkaal ceA waOaxeH-ken׃
18.22 wOataaH HineH naatan jHwaaH rwha xxaeqaer bpij nbijAaejkaa AelaeH wajHwaaH dibaer Oaalaejkaa raaOaaH׃ s
18.23 wajigaxx cidqijaaHw baen-knaOanaaH wajak Aaet-mijkaajHw Oal-Halaehij wajoAmaer Aej zaeH Hadaeraek Oaabar rwha-jHwaaH meAitij ldaber Aotaak׃
18.24 wajoAmaer mijkaajHw Hinkaa roAaeH bajowm HaHwA Aaxxaer taabowA haedaer bhaedaer lHehaabeA׃
18.25 wajoAmaer maelaek jixraaAel qhw Aaet-mijkaajHw waHaxxijbuHw Aael-Aaamown xar-HaaOijr wAael-jowAaaxx baen-Hamaelaek׃
18.26 waAamartaem koH Aaamar Hamaelaek xijmw zaeH bejt HakaelaeA wHaAakiluHw laehaem lahac wmajim lahac Oad xxwbij bxxaalowm׃
18.27 wajoAmaer mijkaajHw Aim-xxowb taaxxwb bxxaalowm loA-dibaer jHwaaH bij wajoAmaer xximOw Oamijm kulaam׃ p
18.28 wajaOal maelaek-jixraaAel wijHowxxaapaaT maelaek-jHwdaaH Aael-raamot gilOaad׃
18.29 wajoAmaer maelaek jixraaAel Aael-jHowxxaapaaT Hithapex waabowA bamilhaamaaH wAataaH lbaxx bgaadaejkaa wajithapex maelaek jixraaAel wajaaboAw bamilhaamaaH׃
18.30 wmaelaek Aaraam ciwaaH Aaet-xaarej Haaraekaeb Aaxxaer-low leAmor loA tilaahamw Aaet-HaqaaTon Aaet-Hagaadowl kij Aim-Aaet-maelaek jixraaAel lbadow׃
18.31 wajHij kirAowt xaarej Haaraekaeb Aaet-jHowxxaapaaT wHemaaH Aaamrw maelaek jixraaAel HwA wajaasobw Oaalaajw lHilaahem wajizOaq jHowxxaapaaT wajHwaaH Oazaarow wajsijtem AaeloHijm mimaenw׃
18.32 wajHij kirAowt xaarej Haaraekaeb kij loA-HaajaaH maelaek jixraaAel wajaaxxubw meAaharaajw׃
18.33 wAijxx maaxxak baqaexxaet ltumow wajak Aaet-maelaek jixraaAel bejn Hadbaaqijm wbejn Haxxirjaan wajoAmaer laarakaab Hapok [jaadaejkaa k] (jaadkaa q) wHowceAtanij min-HamahanaeH kij Haahaalejtij׃
18.34 wataOal HamilhaamaaH bajowm HaHwA wmaelaek jixraaAel HaajaaH maOamijd bamaerkaabaaH nokah Aaraam Oad-HaaOaaraeb wajaamaat lOet bowA Haxxaamaexx׃
18.1 ויהי ליהושפט עשר וכבוד לרב ויתחתן לאחאב׃
18.2 וירד לקץ שנים אל־אחאב לשמרון ויזבח־לו אחאב צאן ובקר לרב ולעם אשר עמו ויסיתהו לעלות אל־רמות גלעד׃
18.3 ויאמר אחאב מלך־ישראל אל־יהושפט מלך יהודה התלך עמי רמת גלעד ויאמר לו כמוני כמוך וכעמך עמי ועמך במלחמה׃
18.4 ויאמר יהושפט אל־מלך ישראל דרש־נא כיום את־דבר יהוה׃
18.5 ויקבץ מלך־ישראל את־הנבאים ארבע מאות איש ויאמר אלהם הנלך אל־רמת גלעד למלחמה אם־אחדל ויאמרו עלה ויתן האלהים ביד המלך׃
18.6 ויאמר יהושפט האין פה נביא ליהוה עוד ונדרשה מאתו׃
18.7 ויאמר מלך־ישראל ׀ אל־יהושפט עוד איש־אחד לדרוש את־יהוה מאתו ואני שנאתיהו כי־איננו מתנבא עלי לטובה כי כל־ימיו לרעה הוא מיכיהו בן־ימלא ויאמר יהושפט אל־יאמר המלך כן׃
18.8 ויקרא מלך ישראל אל־סריס אחד ויאמר מהר [מיכהו כ] (מיכיהו ק) בן־ימלא׃
18.9 ומלך ישראל ויהושפט מלך־יהודה יושבים איש על־כסאו מלבשים בגדים וישבים בגרן פתח שער שמרון וכל־הנביאים מתנבאים לפניהם׃
18.10 ויעש לו צדקיהו בן־כנענה קרני ברזל ויאמר כה־אמר יהוה באלה תנגח את־ארם עד־כלותם׃
18.11 וכל־הנבאים נבאים כן לאמר עלה רמת גלעד והצלח ונתן יהוה ביד המלך׃
18.12 והמלאך אשר־הלך ׀ לקרא למיכיהו דבר אליו לאמר הנה דברי הנבאים פה־אחד טוב אל־המלך ויהי־נא דברך כאחד מהם ודברת טוב׃
18.13 ויאמר מיכיהו חי־יהוה כי את־אשר־יאמר אלהי אתו אדבר׃
18.14 ויבא אל־המלך ויאמר המלך אליו מיכה הנלך אל־רמת גלעד למלחמה אם־אחדל ויאמר עלו והצליחו וינתנו בידכם׃
18.15 ויאמר אליו המלך עד־כמה פעמים אני משביעך אשר לא־תדבר אלי רק־אמת בשם יהוה׃
18.16 ויאמר ראיתי את־כל־ישראל נפוצים על־ההרים כצאן אשר אין־להן רעה ויאמר יהוה לא־אדנים לאלה ישובו איש־לביתו בשלום׃
18.17 ויאמר מלך־ישראל אל־יהושפט הלא אמרתי אליך לא־יתנבא עלי טוב כי אם־לרע׃ ס
18.18 ויאמר לכן שמעו דבר־יהוה ראיתי את־יהוה יושב על־כסאו וכל־צבא השמים עמדים על־ימינו ושמאלו׃
18.19 ויאמר יהוה מי יפתה את־אחאב מלך־ישראל ויעל ויפל ברמות גלעד ויאמר זה אמר ככה וזה אמר ככה׃
18.20 ויצא הרוח ויעמד לפני יהוה ויאמר אני אפתנו ויאמר יהוה אליו במה׃
18.21 ויאמר אצא והייתי לרוח שקר בפי כל־נביאיו ויאמר תפתה וגם־תוכל צא ועשה־כן׃
18.22 ועתה הנה נתן יהוה רוח שקר בפי נביאיך אלה ויהוה דבר עליך רעה׃ ס
18.23 ויגש צדקיהו בן־כנענה ויך את־מיכיהו על־הלחי ויאמר אי זה הדרך עבר רוח־יהוה מאתי לדבר אתך׃
18.24 ויאמר מיכיהו הנך ראה ביום ההוא אשר תבוא חדר בחדר להחבא׃
18.25 ויאמר מלך ישראל קחו את־מיכיהו והשיבהו אל־אמון שר־העיר ואל־יואש בן־המלך׃
18.26 ואמרתם כה אמר המלך שימו זה בית הכלא והאכלהו לחם לחץ ומים לחץ עד שובי בשלום׃
18.27 ויאמר מיכיהו אם־שוב תשוב בשלום לא־דבר יהוה בי ויאמר שמעו עמים כלם׃ פ
18.28 ויעל מלך־ישראל ויהושפט מלך־יהודה אל־רמת גלעד׃
18.29 ויאמר מלך ישראל אל־יהושפט התחפש ובוא במלחמה ואתה לבש בגדיך ויתחפש מלך ישראל ויבאו במלחמה׃
18.30 ומלך ארם צוה את־שרי הרכב אשר־לו לאמר לא תלחמו את־הקטן את־הגדול כי אם־את־מלך ישראל לבדו׃
18.31 ויהי כראות שרי הרכב את־יהושפט והמה אמרו מלך ישראל הוא ויסבו עליו להלחם ויזעק יהושפט ויהוה עזרו ויסיתם אלהים ממנו׃
18.32 ויהי כראות שרי הרכב כי לא־היה מלך ישראל וישבו מאחריו׃
18.33 ואיש משך בקשת לתמו ויך את־מלך ישראל בין הדבקים ובין השרין ויאמר לרכב הפך [ידיך כ] (ידך ק) והוצאתני מן־המחנה כי החליתי׃
18.34 ותעל המלחמה ביום ההוא ומלך ישראל היה מעמיד במרכבה נכח ארם עד־הערב וימת לעת בוא השמש׃
18.1 wjHj ljHwxpT Oxr wkbwd lrb wjthtn lAhAb׃
18.2 wjrd lqc xnjm Al-AhAb lxmrwn wjzbh-lw AhAb cAn wbqr lrb wlOm Axr Omw wjsjtHw lOlwt Al-rmwt glOd׃
18.3 wjAmr AhAb mlk-jxrAl Al-jHwxpT mlk jHwdH Htlk Omj rmt glOd wjAmr lw kmwnj kmwk wkOmk Omj wOmk bmlhmH׃
18.4 wjAmr jHwxpT Al-mlk jxrAl drx-nA kjwm At-dbr jHwH׃
18.5 wjqbc mlk-jxrAl At-HnbAjm ArbO mAwt Ajx wjAmr AlHm Hnlk Al-rmt glOd lmlhmH Am-Ahdl wjAmrw OlH wjtn HAlHjm bjd Hmlk׃
18.6 wjAmr jHwxpT HAjn pH nbjA ljHwH Owd wndrxH mAtw׃
18.7 wjAmr mlk-jxrAl Al-jHwxpT Owd Ajx-Ahd ldrwx At-jHwH mAtw wAnj xnAtjHw kj-Ajnnw mtnbA Olj lTwbH kj kl-jmjw lrOH HwA mjkjHw bn-jmlA wjAmr jHwxpT Al-jAmr Hmlk kn׃
18.8 wjqrA mlk jxrAl Al-srjs Ahd wjAmr mHr [mjkHw k] (mjkjHw q) bn-jmlA׃
18.9 wmlk jxrAl wjHwxpT mlk-jHwdH jwxbjm Ajx Ol-ksAw mlbxjm bgdjm wjxbjm bgrn pth xOr xmrwn wkl-HnbjAjm mtnbAjm lpnjHm׃
18.10 wjOx lw cdqjHw bn-knOnH qrnj brzl wjAmr kH-Amr jHwH bAlH tngh At-Arm Od-klwtm׃
18.11 wkl-HnbAjm nbAjm kn lAmr OlH rmt glOd wHclh wntn jHwH bjd Hmlk׃
18.12 wHmlAk Axr-Hlk lqrA lmjkjHw dbr Aljw lAmr HnH dbrj HnbAjm pH-Ahd Twb Al-Hmlk wjHj-nA dbrk kAhd mHm wdbrt Twb׃
18.13 wjAmr mjkjHw hj-jHwH kj At-Axr-jAmr AlHj Atw Adbr׃
18.14 wjbA Al-Hmlk wjAmr Hmlk Aljw mjkH Hnlk Al-rmt glOd lmlhmH Am-Ahdl wjAmr Olw wHcljhw wjntnw bjdkm׃
18.15 wjAmr Aljw Hmlk Od-kmH pOmjm Anj mxbjOk Axr lA-tdbr Alj rq-Amt bxm jHwH׃
18.16 wjAmr rAjtj At-kl-jxrAl npwcjm Ol-HHrjm kcAn Axr Ajn-lHn rOH wjAmr jHwH lA-Adnjm lAlH jxwbw Ajx-lbjtw bxlwm׃
18.17 wjAmr mlk-jxrAl Al-jHwxpT HlA Amrtj Aljk lA-jtnbA Olj Twb kj Am-lrO׃ s
18.18 wjAmr lkn xmOw dbr-jHwH rAjtj At-jHwH jwxb Ol-ksAw wkl-cbA Hxmjm Omdjm Ol-jmjnw wxmAlw׃
18.19 wjAmr jHwH mj jptH At-AhAb mlk-jxrAl wjOl wjpl brmwt glOd wjAmr zH Amr kkH wzH Amr kkH׃
18.20 wjcA Hrwh wjOmd lpnj jHwH wjAmr Anj Aptnw wjAmr jHwH Aljw bmH׃
18.21 wjAmr AcA wHjjtj lrwh xqr bpj kl-nbjAjw wjAmr tptH wgm-twkl cA wOxH-kn׃
18.22 wOtH HnH ntn jHwH rwh xqr bpj nbjAjk AlH wjHwH dbr Oljk rOH׃ s
18.23 wjgx cdqjHw bn-knOnH wjk At-mjkjHw Ol-Hlhj wjAmr Aj zH Hdrk Obr rwh-jHwH mAtj ldbr Atk׃
18.24 wjAmr mjkjHw Hnk rAH bjwm HHwA Axr tbwA hdr bhdr lHhbA׃
18.25 wjAmr mlk jxrAl qhw At-mjkjHw wHxjbHw Al-Amwn xr-HOjr wAl-jwAx bn-Hmlk׃
18.26 wAmrtm kH Amr Hmlk xjmw zH bjt HklA wHAklHw lhm lhc wmjm lhc Od xwbj bxlwm׃
18.27 wjAmr mjkjHw Am-xwb txwb bxlwm lA-dbr jHwH bj wjAmr xmOw Omjm klm׃ p
18.28 wjOl mlk-jxrAl wjHwxpT mlk-jHwdH Al-rmt glOd׃
18.29 wjAmr mlk jxrAl Al-jHwxpT Hthpx wbwA bmlhmH wAtH lbx bgdjk wjthpx mlk jxrAl wjbAw bmlhmH׃
18.30 wmlk Arm cwH At-xrj Hrkb Axr-lw lAmr lA tlhmw At-HqTn At-Hgdwl kj Am-At-mlk jxrAl lbdw׃
18.31 wjHj krAwt xrj Hrkb At-jHwxpT wHmH Amrw mlk jxrAl HwA wjsbw Oljw lHlhm wjzOq jHwxpT wjHwH Ozrw wjsjtm AlHjm mmnw׃
18.32 wjHj krAwt xrj Hrkb kj lA-HjH mlk jxrAl wjxbw mAhrjw׃
18.33 wAjx mxk bqxt ltmw wjk At-mlk jxrAl bjn Hdbqjm wbjn Hxrjn wjAmr lrkb Hpk [jdjk k] (jdk q) wHwcAtnj mn-HmhnH kj Hhljtj׃
18.34 wtOl HmlhmH bjwm HHwA wmlk jxrAl HjH mOmjd bmrkbH nkh Arm Od-HOrb wjmt lOt bwA Hxmx׃
18.1 Fuit ergo Iosaphat dives et inclitus multum et affinitate coniunctus est Achab.
18.2 Descenditque post annos ad eum in Samariam, ad cuius adventum mactavit Achab oves et boves plurimos ipsi et populo, qui venerat cum eo; persuasitque illi, ut ascenderet in Ramoth Galaad.
18.3 Dixitque Achab rex Israel ad Iosaphat regem Iudae: “ Veni mecum in Ramoth Galaad ”. Cui ille respondit: “ Ut ego, et tu; sicut populus tuus, sic et populus meus, tecumque erimus in bello ”.
18.4 Dixitque Iosaphat ad regem Israel: “ Consule, obsecro, impraesentiarum sermonem Domini ”.
18.5 Congregavitque rex Israel prophetarum quadringentos viros et dixit ad eos: “ In Ramoth Galaad ad bellandum ire debemus an quiescere? ”. At illi: “ Ascende, inquiunt, et tradet Deus in manu regis ”.
18.6 Dixitque Iosaphat: “ Numquid non est hic et alius propheta Domini, ut ab illo etiam requiramus? ”.
18.7 Et ait rex Israel ad Iosaphat: “ Adhuc est vir unus, a quo possumus quaerere Domini voluntatem; sed ego odi eum, quia non prophetat mihi bonum sed malum omni tempore: est autem Michaeas filius Iemla ”. Dixitque Iosaphat: “ Ne loquaris, rex, hoc modo ”.
18.8 Vocavit ergo rex Israel unum de eunuchis et dixit ei: “ Voca cito Michaeam filium Iemla ”.
18.9 Porro rex Israel et Iosaphat rex Iudae uterque sedebant in solio suo vestiti cultu regio; sedebant autem in area iuxta portam Samariae, omnesque prophetae vaticinabantur coram eis.
18.10 Sedecias vero filius Chanaana fecit sibi cornua ferrea et ait: “ Haec dicit Dominus: His ventilabis Syriam, donec conteras eam ”.
18.11 Omnesque prophetae similiter prophetabant atque dicebant: “ Ascende in Ramoth Galaad et prosperaberis; et tradet Dominus in manu regis ”.
18.12 Nuntius autem, qui ierat ad vocandum Michaeam, ait illi: “ En verba omnium prophetarum uno ore bona regi annuntiant; quaeso ergo te, ut et sermo tuus ab eis non dissentiat, loquarisque prospera ”.
18.13 Cui respondit Michaeas: “ Vivit Dominus, quia, quodcumque dixerit Deus meus, hoc loquar! ”.
18.14 Venit ergo ad regem. Cui rex ait: “ Michaea, ire debemus in Ramoth Galaad ad bellandum an quiescere? ”. Cui ille respondit: “ Ascendite et prosperamini, ut tradantur hostes in manus vestras ”.
18.15 Dixitque rex: “ Iterum atque iterum te adiuro, ut non mihi loquaris nisi, quod verum est, in nomine Domini ”.
18.16 At ille ait: “ Vidi universum Israel dispersum in montibus sicut oves absque pastore. Et dixit Dominus: “Non habent isti dominum; revertatur unusquisque in domum suam in pace” ”.
18.17 Et ait rex Israel ad Iosaphat: “ Nonne dixi tibi quod non prophetaret iste mihi quidquam boni sed ea, quae mala sunt? ”.
18.18 At ille idcirco ait: “ Audite verbum Domini: Vidi Dominum sedentem in solio suo et omnem exercitum caeli assistentem ei a dextris et sinistris.
18.19 Et dixit Dominus: “Quis decipiet Achab regem Israel, ut ascendat et corruat in Ramoth Galaad?”. Cumque diceret unus hoc modo et alter alio,
18.20 processit spiritus et stetit coram Domino et ait: “Ego decipiam eum”. Cui Dominus: “In quo, inquit, decipies?”.
18.21 At ille respondit: “Egrediar et ero spiritus mendax in ore omnium prophetarum eius”. Dixitque Dominus: “Decipies et praevalebis; egredere et fac ita”.
18.22 Nunc igitur, ecce dedit Dominus spiritum mendacii in ore omnium prophetarum tuorum et Dominus locutus est de te mala ”.
18.23 Accessit autem Sedecias filius Chanaana et percussit Michaeae maxillam et ait: “ Per quam viam transivit spiritus Domini a me, ut loqueretur tibi? ”.
18.24 Dixitque Michaeas: “ Tu ipse videbis in die illo, quando ingressus fueris cubiculum intra cubiculum, ut abscondaris ”.
18.25 Praecepit autem rex Israel dicens: “ Tollite Michaeam et ducite eum ad Amon principem civitatis et ad Ioas filium regis
18.26 et dicetis: “Haec dicit rex: Mittite hunc in carcerem et date ei panis modicum et aquae pauxillum, donec revertar in pace” ”.
18.27 Dixitque Michaeas: “ Si reversus fueris in pace, non est locutus Dominus in me ”. Et ait: “ Audite, populi omnes! ”.
18.28 Igitur ascenderunt rex Israel et Iosaphat rex Iudae in Ramoth Galaad.
18.29 Dixitque rex Israel ad Iosaphat: “ Mutabo habitum et sic ad pugnam vadam; tu autem induere vestibus tuis ”. Mutatoque rex Israel habitu venit ad bellum.
18.30 Rex autem Syriae praeceperat ducibus curruum suorum dicens: “ Ne pugnetis contra minimum aut contra maximum, nisi contra solum regem Israel ”.
18.31 Itaque, cum vidissent principes curruum Iosaphat, dixerunt: “ Rex Israel est iste! ”. Et circumdederunt eum dimicantes. At ille clamavit ad Dominum, et auxiliatus est ei atque avertit eos Deus ab illo.
18.32 Cum enim vidissent duces curruum quod non esset rex Israel, reliquerunt eum.
18.33 Accidit autem, ut unus e populo sagittam in incertum iaceret et percuteret regem Israel inter iuncturas et loricam. At ille aurigae suo ait: “ Converte manum tuam et educ me de acie, quia vulneratus sum ”.
18.34 Et aggravata est pugna in die illo; porro rex Israel stabat in curru suo contra Syros usque ad vesperam et mortuus est occidente sole.
19.1 Aber Josaphat, der König von Juda, kehrte in Frieden heim nach Jerusalem.
19.2 Und Jehu, der Sohn Hananis, der Seher, ging hinaus, ihm entgegen, und sprach zum König Josaphat: Solltest du also dem Gottlosen helfen und die lieben, welche den HERRN hassen? Deswegen ist der Zorn des HERRN wider dich entbrannt!
19.3 Aber doch ist etwas Gutes an dir gefunden worden, weil du die Ascheren aus dem Lande ausgerottet und dein Herz darauf gerichtet hast, Gott zu suchen.
19.4 Darnach verblieb Josaphat zu Jerusalem; dann ging er wieder aus unter das Volk, von Beerseba bis zum Gebirge Ephraim, und führte sie zu dem HERRN, dem Gott ihrer Väter, zurück.
19.5 Und er bestellte Richter im Lande, in allen festen Städten Judas, in einer jeden Stadt besonders.
19.6 Und er sprach zu den Richtern: Sehet zu, was ihr tut! Denn ihr haltet das Gericht nicht für Menschen, sondern für den HERRN, und er ist mit euch beim Urteilsspruch.
19.7 Darum sei die Furcht des HERRN über euch; nehmt euch wohl in acht, was ihr tut! Denn bei dem HERRN, unserm Gott, gibt es weder Unrecht noch Ansehen der Person noch Bestechlichkeit!
19.8 Auch in Jerusalem bestellte Josaphat etliche von den Leviten und Priestern und Familienhäuptern Israels für das Gericht des HERRN und für die Rechtshändel derer, die wieder nach Jerusalem gekommen waren.
19.9 Und er gebot ihnen und sprach: Also sollt ihr handeln in der Furcht des HERRN, in Wahrheit und mit unverletztem Gewissen.
19.10 In jedem Rechtsstreit, der vor euch gebracht wird von seiten eurer Brüder, die in ihren Städten wohnen, betreffe es Blutrache oder Gesetz und Gebot, Satzungen und Rechte, sollt ihr sie unterrichten, damit sie sich nicht an dem HERRN versündigen und sein Zorn nicht über euch und eure Brüder komme. Tut also und versündigt euch nicht!
19.11 Und siehe, Amarja, der oberste Priester, ist über euch gesetzt für alle göttlichen Angelegenheiten; Sebadja aber, der Sohn Ismaels, ist Fürst im Hause Juda für alle königlichen Geschäfte, und als Amtleute stehen euch die Leviten vor. Gehet mutig ans Werk! Der HERR aber sei mit dem Guten!
19.1 καὶ ἀπέστρεψεν ιωσαφατ βασιλεὺς ιουδα εἰς τὸν οἶκον αὐτοῦ ἐν εἰρήνῃ εἰς ιερουσαλημ
19.2 καὶ ἐξῆλθεν εἰς ἀπάντησιν αὐτοῦ ιου ὁ τοῦ ανανι ὁ προφήτης καὶ εἶπεν αὐτῷ βασιλεῦ ιωσαφατ εἰ ἁμαρτωλῷ σὺ βοηθεῖς ἢ μισουμένῳ ὑπὸ κυρίου φιλιάζεις διὰ τοῦτο ἐγένετο ἐπὶ σὲ ὀργὴ παρὰ κυρίου
19.3 ἀλλ' ἢ λόγοι ἀγαθοὶ ηὑρέθησαν ἐν σοί ὅτι ἐξῆρας τὰ ἄλση ἀπὸ τῆς γῆς ιουδα καὶ κατηύθυνας τὴν καρδίαν σου ἐκζητῆσαι τὸν κύριον
19.4 καὶ κατῴκησεν ιωσαφατ ἐν ιερουσαλημ καὶ πάλιν ἐξῆλθεν εἰς τὸν λαὸν ἀπὸ βηρσαβεε ἕως ὄρους εφραιμ καὶ ἐπέστρεψεν αὐτοὺς ἐπὶ κύριον θεὸν τῶν πατέρων αὐτῶν
19.5 καὶ κατέστησεν κριτὰς ἐν πάσαις ταῖς πόλεσιν ιουδα ταῖς ὀχυραῖς ἐν πόλει καὶ πόλει
19.6 καὶ εἶπεν τοῖς κριταῖς ἴδετε τί ὑμεῖς ποιεῖτε ὅτι οὐκ ἀνθρώπῳ ὑμεῖς κρίνετε ἀλλ' ἢ τῷ κυρίῳ καὶ μεθ' ὑμῶν λόγοι τῆς κρίσεως
19.7 καὶ νῦν γενέσθω φόβος κυρίου ἐφ' ὑμᾶς καὶ φυλάσσετε καὶ ποιήσετε ὅτι οὐκ ἔστιν μετὰ κυρίου θεοῦ ἡμῶν ἀδικία οὐδὲ θαυμάσαι πρόσωπον οὐδὲ λαβεῖν δῶρα
19.8 καὶ γὰρ ἐν ιερουσαλημ κατέστησεν ιωσαφατ τῶν ἱερέων καὶ τῶν λευιτῶν καὶ τῶν πατριαρχῶν ισραηλ εἰς κρίσιν κυρίου καὶ κρίνειν τοὺς κατοικοῦντας ἐν ιερουσαλημ
19.9 καὶ ἐνετείλατο πρὸς αὐτοὺς λέγων οὕτως ποιήσετε ἐν φόβῳ κυρίου ἐν ἀληθείᾳ καὶ ἐν πλήρει καρδίᾳ
19.10 πᾶς ἀνὴρ κρίσιν τὴν ἐλθοῦσαν ἐφ' ὑμᾶς τῶν ἀδελφῶν ὑμῶν τῶν κατοικούντων ἐν ταῖς πόλεσιν αὐτῶν ἀνὰ μέσον αἵματος αἷμα καὶ ἀνὰ μέσον προστάγματος καὶ ἐντολῆς καὶ δικαιώματα καὶ κρίματα καὶ διαστελεῖσθε αὐτοῖς καὶ οὐχ ἁμαρτήσονται τῷ κυρίῳ καὶ οὐκ ἔσται ἐφ' ὑμᾶς ὀργὴ καὶ ἐπὶ τοὺς ἀδελφοὺς ὑμῶν οὕτως ποιήσετε καὶ οὐχ ἁμαρτήσεσθε
19.11 καὶ ἰδοὺ αμαριας ὁ ἱερεὺς ἡγούμενος ἐφ' ὑμᾶς εἰς πᾶν λόγον κυρίου καὶ ζαβδιας υἱὸς ισμαηλ ὁ ἡγούμενος εἰς οἶκον ιουδα πρὸς πᾶν λόγον βασιλέως καὶ οἱ γραμματεῖς καὶ οἱ λευῖται πρὸ προσώπου ὑμῶν ἰσχύσατε καὶ ποιήσατε καὶ ἔσται κύριος μετὰ τοῦ ἀγαθοῦ
19.1 kai apestrepsen iohsaphat basileys ioyda eis ton oikon aytoy en eirehneh eis ieroysalehm
19.2 kai exehlthen eis apantehsin aytoy ioy o toy anani o prophehtehs kai eipen aytoh basiley iohsaphat ei amartohloh sy boehtheis eh misoymenoh ypo kyrioy philiazeis dia toyto egeneto epi se orgeh para kyrioy
19.3 all' eh logoi agathoi ehyrethehsan en soi oti exehras ta alseh apo tehs gehs ioyda kai katehythynas tehn kardian soy ekzehtehsai ton kyrion
19.4 kai katohkehsen iohsaphat en ieroysalehm kai palin exehlthen eis ton laon apo behrsabee eohs oroys ephraim kai epestrepsen aytoys epi kyrion theon tohn paterohn aytohn
19.5 kai katestehsen kritas en pasais tais polesin ioyda tais ochyrais en polei kai polei
19.6 kai eipen tois kritais idete ti ymeis poieite oti oyk anthrohpoh ymeis krinete all' eh toh kyrioh kai meth' ymohn logoi tehs kriseohs
19.7 kai nyn genesthoh phobos kyrioy eph' ymas kai phylassete kai poiehsete oti oyk estin meta kyrioy theoy ehmohn adikia oyde thaymasai prosohpon oyde labein dohra
19.8 kai gar en ieroysalehm katestehsen iohsaphat tohn iereohn kai tohn leyitohn kai tohn patriarchohn israehl eis krisin kyrioy kai krinein toys katoikoyntas en ieroysalehm
19.9 kai eneteilato pros aytoys legohn oytohs poiehsete en phoboh kyrioy en alehtheia kai en plehrei kardia
19.10 pas anehr krisin tehn elthoysan eph' ymas tohn adelphohn ymohn tohn katoikoyntohn en tais polesin aytohn ana meson aimatos aima kai ana meson prostagmatos kai entolehs kai dikaiohmata kai krimata kai diasteleisthe aytois kai oych amartehsontai toh kyrioh kai oyk estai eph' ymas orgeh kai epi toys adelphoys ymohn oytohs poiehsete kai oych amartehsesthe
19.11 kai idoy amarias o iereys ehgoymenos eph' ymas eis pan logon kyrioy kai zabdias yios ismaehl o ehgoymenos eis oikon ioyda pros pan logon basileohs kai oi grammateis kai oi leyitai pro prosohpoy ymohn ischysate kai poiehsate kai estai kyrios meta toy agathoy
19.1 וַיָּשָׁב יְהֹושָׁפָט מֶלֶךְ־יְהוּדָה אֶל־בֵּיתֹו בְּשָׁלֹום לִירוּשָׁלִָם׃
19.2 וַיֵּצֵא אֶל־פָּנָיו יֵהוּא בֶן־חֲנָנִי הַחֹזֶה וַיֹּאמֶר אֶל־הַמֶּלֶךְ יְהֹושָׁפָט הֲלָרָשָׁע לַעְזֹר וּלְשֹׂנְאֵי יְהוָה תֶּאֱהָב וּבָזֹאת עָלֶיךָ קֶּצֶף מִלִּפְנֵי יְהוָה׃
19.3 אֲבָל דְּבָרִים טֹובִים נִמְצְאוּ עִמָּךְ כִּי־בִעַרְתָּ הָאֲשֵׁרֹות מִן־הָאָרֶץ וַהֲכִינֹותָ לְבָבְךָ לִדְרֹשׁ הָאֱלֹהִים׃
19.4 וַיֵּשֶׁב יְהֹושָׁפָט בִּירוּשָׁלִָם ס וַיָּשָׁב וַיֵּצֵא בָעָם מִבְּאֵר שֶׁבַע עַד־הַר אֶפְרַיִם וַיְשִׁיבֵם אֶל־יְהוָה אֱלֹהֵי אֲבֹותֵיהֶם׃
19.5 וַיַּעֲמֵד שֹׁפְטִים בָּאָרֶץ בְּכָל־עָרֵי יְהוּדָה הַבְּצֻרֹות לְעִיר וָעִיר׃
19.6 וַיֹּאמֶר אֶל־הַשֹּׁפְטִים רְאוּ מָה־אַתֶּם עֹשִׂים כִּי לֹא לְאָדָם תִּשְׁפְּטוּ כִּי לַיהוָה וְעִמָּכֶם בִּדְבַר מִשְׁפָּט׃
19.7 וְעַתָּה יְהִי פַחַד־יְהוָה עֲלֵיכֶם שִׁמְרוּ וַעֲשׂוּ כִּי־אֵין עִם־יְהוָה אֱלֹהֵינוּ עַוְלָה וּמַשֹּׂא פָנִים וּמִקַּח־שֹׁחַד׃
19.8 וְגַם בִּירוּשָׁלִַם הֶעֱמִיד יְהֹושָׁפָט מִן־הַלְוִיִּם וְהַכֹּהֲנִים וּמֵרָאשֵׁי הָאָבֹות לְיִשְׂרָאֵל לְמִשְׁפַּט יְהוָה וְלָרִיב וַיָּשֻׁבוּ יְרוּשָׁלִָם׃
19.9 וַיְצַו עֲלֵיהֶם לֵאמֹר כֹּה תַעֲשׂוּן בְּיִרְאַת יְהוָה בֶּאֱמוּנָה וּבְלֵבָב שָׁלֵם׃
19.10 וְכָל־רִיב אֲשֶׁר־יָבֹוא עֲלֵיכֶם מֵאֲחֵיכֶם ׀ הַיֹּשְׁבִים בְּעָרֵיהֶם בֵּין־דָּם ׀ לְדָם בֵּין־תֹּורָה לְמִצְוָה לְחֻקִּים וּלְמִשְׁפָּטִים וְהִזְהַרְתֶּם אֹתָם וְלֹא יֶאְשְׁמוּ לַיהוָה וְהָיָה־קֶצֶף עֲלֵיכֶם וְעַל־אֲחֵיכֶם כֹּה תַעֲשׂוּן וְלֹא תֶאְשָׁמוּ׃
19.11 וְהִנֵּה אֲמַרְיָהוּ כֹהֵן הָרֹאשׁ עֲלֵיכֶם לְכֹל דְּבַר־יְהוָה וּזְבַדְיָהוּ בֶן־יִשְׁמָעֵאל הַנָּגִיד לְבֵית־יְהוּדָה לְכֹל דְּבַר־הַמֶּלֶךְ וְשֹׁטְרִים הַלְוִיִּם לִפְנֵיכֶם חִזְקוּ וַעֲשׂוּ וִיהִי יְהוָה עִם־הַטֹּוב׃ פ
19.1 wajaaxxaab jHowxxaapaaT maelaek-jHwdaaH Aael-bejtow bxxaalowm lijrwxxaalaaim׃
19.2 wajeceA Aael-paanaajw jeHwA baen-hanaanij HahozaeH wajoAmaer Aael-Hamaelaek jHowxxaapaaT HalaaraaxxaaO laOzor wlxonAej jHwaaH taeAaeHaab wbaazoAt Oaalaejkaa qaecaep milipnej jHwaaH׃
19.3 Aabaal dbaarijm Towbijm nimcAw Oimaak kij-biOartaa HaaAaxxerowt min-HaaAaaraec waHakijnowtaa lbaabkaa lidroxx HaaAaeloHijm׃
19.4 wajexxaeb jHowxxaapaaT bijrwxxaalaaim s wajaaxxaab wajeceA baaOaam mibAer xxaebaO Oad-Har Aaeprajim wajxxijbem Aael-jHwaaH AaeloHej AabowtejHaem׃
19.5 wajaOamed xxopTijm baaAaaraec bkaal-Oaarej jHwdaaH Habcurowt lOijr waaOijr׃
19.6 wajoAmaer Aael-HaxxopTijm rAw maaH-Aataem Ooxijm kij loA lAaadaam tixxpTw kij lajHwaaH wOimaakaem bidbar mixxpaaT׃
19.7 wOataaH jHij pahad-jHwaaH Oalejkaem xximrw waOaxw kij-Aejn Oim-jHwaaH AaeloHejnw OawlaaH wmaxoA paanijm wmiqah-xxohad׃
19.8 wgam bijrwxxaalaim HaeOaemijd jHowxxaapaaT min-Halwijim wHakoHanijm wmeraaAxxej HaaAaabowt ljixraaAel lmixxpaT jHwaaH wlaarijb wajaaxxubw jrwxxaalaaim׃
19.9 wajcaw OalejHaem leAmor koH taOaxwn bjirAat jHwaaH baeAaemwnaaH wblebaab xxaalem׃
19.10 wkaal-rijb Aaxxaer-jaabowA Oalejkaem meAahejkaem Hajoxxbijm bOaarejHaem bejn-daam ldaam bejn-towraaH lmicwaaH lhuqijm wlmixxpaaTijm wHizHartaem Aotaam wloA jaeAxxmw lajHwaaH wHaajaaH-qaecaep Oalejkaem wOal-Aahejkaem koH taOaxwn wloA taeAxxaamw׃
19.11 wHineH AamarjaaHw koHen HaaroAxx Oalejkaem lkol dbar-jHwaaH wzbadjaaHw baen-jixxmaaOeAl Hanaagijd lbejt-jHwdaaH lkol dbar-Hamaelaek wxxoTrijm Halwijim lipnejkaem hizqw waOaxw wijHij jHwaaH Oim-HaTowb׃ p
19.1 וישב יהושפט מלך־יהודה אל־ביתו בשלום לירושלם׃
19.2 ויצא אל־פניו יהוא בן־חנני החזה ויאמר אל־המלך יהושפט הלרשע לעזר ולשנאי יהוה תאהב ובזאת עליך קצף מלפני יהוה׃
19.3 אבל דברים טובים נמצאו עמך כי־בערת האשרות מן־הארץ והכינות לבבך לדרש האלהים׃
19.4 וישב יהושפט בירושלם ס וישב ויצא בעם מבאר שבע עד־הר אפרים וישיבם אל־יהוה אלהי אבותיהם׃
19.5 ויעמד שפטים בארץ בכל־ערי יהודה הבצרות לעיר ועיר׃
19.6 ויאמר אל־השפטים ראו מה־אתם עשים כי לא לאדם תשפטו כי ליהוה ועמכם בדבר משפט׃
19.7 ועתה יהי פחד־יהוה עליכם שמרו ועשו כי־אין עם־יהוה אלהינו עולה ומשא פנים ומקח־שחד׃
19.8 וגם בירושלם העמיד יהושפט מן־הלוים והכהנים ומראשי האבות לישראל למשפט יהוה ולריב וישבו ירושלם׃
19.9 ויצו עליהם לאמר כה תעשון ביראת יהוה באמונה ובלבב שלם׃
19.10 וכל־ריב אשר־יבוא עליכם מאחיכם ׀ הישבים בעריהם בין־דם ׀ לדם בין־תורה למצוה לחקים ולמשפטים והזהרתם אתם ולא יאשמו ליהוה והיה־קצף עליכם ועל־אחיכם כה תעשון ולא תאשמו׃
19.11 והנה אמריהו כהן הראש עליכם לכל דבר־יהוה וזבדיהו בן־ישמעאל הנגיד לבית־יהודה לכל דבר־המלך ושטרים הלוים לפניכם חזקו ועשו ויהי יהוה עם־הטוב׃ פ
19.1 wjxb jHwxpT mlk-jHwdH Al-bjtw bxlwm ljrwxlm׃
19.2 wjcA Al-pnjw jHwA bn-hnnj HhzH wjAmr Al-Hmlk jHwxpT HlrxO lOzr wlxnAj jHwH tAHb wbzAt Oljk qcp mlpnj jHwH׃
19.3 Abl dbrjm Twbjm nmcAw Omk kj-bOrt HAxrwt mn-HArc wHkjnwt lbbk ldrx HAlHjm׃
19.4 wjxb jHwxpT bjrwxlm s wjxb wjcA bOm mbAr xbO Od-Hr Aprjm wjxjbm Al-jHwH AlHj AbwtjHm׃
19.5 wjOmd xpTjm bArc bkl-Orj jHwdH Hbcrwt lOjr wOjr׃
19.6 wjAmr Al-HxpTjm rAw mH-Atm Oxjm kj lA lAdm txpTw kj ljHwH wOmkm bdbr mxpT׃
19.7 wOtH jHj phd-jHwH Oljkm xmrw wOxw kj-Ajn Om-jHwH AlHjnw OwlH wmxA pnjm wmqh-xhd׃
19.8 wgm bjrwxlm HOmjd jHwxpT mn-Hlwjm wHkHnjm wmrAxj HAbwt ljxrAl lmxpT jHwH wlrjb wjxbw jrwxlm׃
19.9 wjcw OljHm lAmr kH tOxwn bjrAt jHwH bAmwnH wblbb xlm׃
19.10 wkl-rjb Axr-jbwA Oljkm mAhjkm Hjxbjm bOrjHm bjn-dm ldm bjn-twrH lmcwH lhqjm wlmxpTjm wHzHrtm Atm wlA jAxmw ljHwH wHjH-qcp Oljkm wOl-Ahjkm kH tOxwn wlA tAxmw׃
19.11 wHnH AmrjHw kHn HrAx Oljkm lkl dbr-jHwH wzbdjHw bn-jxmOAl Hngjd lbjt-jHwdH lkl dbr-Hmlk wxTrjm Hlwjm lpnjkm hzqw wOxw wjHj jHwH Om-HTwb׃ p
19.1 Reversus est autem Iosaphat rex Iudae in domum suam pacifice in Ierusalem.
19.2 Cui occurrit Iehu filius Hanani videns et ait ad eum: “ Impio praebes auxilium et his, qui oderunt Dominum, amicitia iungeris, et idcirco iram quidem Domini merebaris;
19.3 sed bona opera inventa sunt in te, eo quod abstuleris palos de terra et praeparaveris cor tuum, ut requireres Deum ”.
19.4 Habitavit ergo Iosaphat in Ierusalem. Rursumque egressus est ad populum de Bersabee usque ad montem Ephraim et revocavit eos ad Dominum, Deum patrum suorum.
19.5 Constituitque iudices terrae in cunctis civitatibus Iudae munitis per singula loca.
19.6 Et praecipiens iudicibus: “ Videte, ait, quid faciatis. Non enim homini exercetis iudicium sed Domino, qui vobiscum est, quando iudicaveritis.
19.7 Sit timor Domini, vobiscum et caute cuncta facite; non est enim apud Dominum Deum nostrum iniquitas nec personarum acceptio nec cupido munerum ”.
19.8 In Ierusalem quoque constituit Iosaphat ex Levitis et sacerdotibus et principibus familiarum Israel pro iudicio Domini et pro causis habitatorum Ierusalem.
19.9 Praecepitque eis dicens: “ Sic agetis in timore Domini fideliter et corde perfecto.
19.10 Omnem causam, quae venerit ad vos fratrum vestrorum, qui habitant in urbibus suis, ubicumque quaestio est de homicidio, de lege, de mandato, de praeceptis et de iustificationibus, commonete eos, ut non peccent in Dominum, et ne veniat ira super vos et super fratres vestros; sic ergo agetis et non peccabitis.
19.11 Amarias autem sacerdos princeps super vos in omnibus, quae ad Deum pertinent, praesidebit; porro Zabadias filius Ismael, qui est dux in domo Iudae, super ea opera erit, quae ad regis officium pertinent; habetisque Levitas coram vobis ut scribas. Confortamini et agite diligenter, et sit Dominus cum bonis ”.
20.1 Darnach kamen die Moabiter und die Ammoniter und mit ihnen etliche von den Meunitern, um Josaphat zu bekriegen.
20.2 Und man kam und verkündigte Josaphat und sprach: Es kommt eine große Menge wider dich von jenseits des Toten Meeres, aus Syrien; und siehe, sie sind zu Hazezon-Tamar, das ist Engedi!
20.3 Da fürchtete sich Josaphat und befleißigte sich, den HERRN zu suchen, und ließ in ganz Juda ein Fasten ausrufen.
20.4 Und Juda kam zusammen, den HERRN zu suchen; auch aus allen Städten Judas kamen sie, den HERRN zu suchen.
20.5 Josaphat trat unter die Gemeinde von Juda und Jerusalem im Hause des HERRN, vor dem neuen Vorhofe,
20.6 und sprach: O HERR, Gott unsrer Väter, bist du nicht Gott im Himmel und Herrscher über alle Königreiche der Heiden? In deiner Hand ist Kraft und Macht, und niemand vermag vor dir zu bestehen!
20.7 Hast nicht du, unser Gott, die Einwohner dieses Landes vor deinem Volk Israel vertrieben und hast es dem Samen Abrahams, deines Freundes, gegeben, auf ewige Zeiten?
20.8 Sie haben sich darin niedergelassen und dir darin ein Heiligtum für deinen Namen gebaut und gesagt:
20.9 Wenn Unglück, Schwert des Gerichts, Pestilenz oder Hungersnot über uns kommt und wir vor diesem Hause und vor dir stehen (da dein Name in diesem Hause wohnt), und wir in unsrer Not zu dir schreien, so wollest du hören und helfen!
20.10 Und nun siehe, die Ammoniter und Moabiter und die vom Gebirge Seir, durch deren Land zu ziehen du den Kindern Israel nicht erlaubtest, als sie aus Ägyptenland zogen, sondern von denen sie sich ferne hielten und die sie nicht vertilgen durften,
20.11 siehe, diese lassen uns das entgelten und kommen, um uns aus deinem Erbe, welches du uns verliehen hast, zu vertreiben.
20.12 Unser Gott, willst du sie nicht richten? Denn in uns ist keine Kraft gegen diesen großen Haufen, der wider uns kommt; und wir wissen nicht, was wir tun sollen, sondern unsre Augen sehen auf dich!
20.13 Und ganz Juda stand vor dem HERRN, samt ihren Kindern, Frauen und Söhnen.
20.14 Da kam auf Jehasiel, den Sohn Sacharias, des Sohnes Benajas, des Sohnes Jehiels, des Sohnes Mattanjas, den Leviten aus den Kindern Asaphs, der Geist des HERRN mitten in der Gemeinde, und er sprach:
20.15 Merket auf, ganz Juda und ihr Einwohner von Jerusalem und du, König Josaphat: So spricht der HERR zu euch: Ihr sollt euch nicht fürchten, noch vor diesem großen Haufen verzagen; denn der Kampf ist nicht eure Sache, sondern Gottes!
20.16 Morgen sollt ihr gegen sie hinabziehen. Siehe, sie kommen auf der Steige Ziz herauf, und ihr werdet sie antreffen am Ende des Tales, vor der Wüste Jeruel.
20.17 Aber es ist nicht an euch, daselbst zu streiten. Tretet nur hin und bleibet stehen und sehet das Heil des HERRN, mit welchem er euch hilft! O Juda und Jerusalem, fürchtet euch nicht und verzaget nicht! Morgen ziehet aus wider sie, der HERR ist mit euch!
20.18 Da beugte sich Josaphat mit seinem Angesicht zur Erde, und ganz Juda und die Einwohner von Jerusalem fielen vor dem HERRN nieder und beteten den HERRN an.
20.19 Und die Leviten von den Söhnen der Kahatiter und von den Söhnen der Korahiter machten sich auf, den HERRN, den Gott Israels, hoch zu loben mit lauter Stimme.
20.20 Und sie machten sich am Morgen früh auf und zogen nach der Wüste Tekoa. Und als sie auszogen, trat Josaphat hin und sprach: Höret mir zu, Juda und ihr Einwohner von Jerusalem: Vertrauet auf den HERRN, euren Gott, so könnt ihr getrost sein, und glaubet seinen Propheten, so werdet ihr Glück haben!
20.21 Und er beriet sich mit dem Volk und stellte die, welche in heiligem Schmuck dem HERRN singen und ihn preisen sollten, im Zug vor die Gerüsteten hin, um zu singen: Danket dem HERRN, denn seine Güte währet ewiglich!
20.22 Und als sie anfingen mit Jauchzen und Loben, ließ der HERR einen Hinterhalt kommen über die Ammoniter, Moabiter und die vom Gebirge Seir, die wider Juda gekommen waren, und sie wurden geschlagen.
20.23 Und die Ammoniter und Moabiter stellten sich denen vom Gebirge Seir entgegen, sie zu vernichten und zu vertilgen. Und als sie die vom Gebirge Seir aufgerieben hatten, halfen sie selbst einander zur Vertilgung.
20.24 Als aber Juda zu der Warte gegen die Wüste kam und sich gegen den Haufen wenden wollte, siehe, da lagen die Leichen auf dem Boden; es war niemand entronnen.
20.25 Und Josaphat kam mit seinem Volk, um unter ihnen Beute zu machen, und sie fanden dort eine Menge Fahrhabe und Kleider und kostbare Geräte, und sie raubten so viel, daß sie es nicht tragen konnten. Und sie plünderten drei Tage lang, weil so viel vorhanden war.
20.26 Aber am vierten Tage kamen sie zusammen im «Lobetal»; denn daselbst lobten sie den HERRN. Daher heißt jener Ort Lobetal bis auf diesen Tag.
20.27 Darnach kehrte die ganze Mannschaft von Juda und Jerusalem wieder um, und Josaphat an ihrer Spitze, um mit Freuden gen Jerusalem zu ziehen; denn der HERR hatte sie durch ihre Feinde erfreut.
20.28 Und sie zogen zu Jerusalem ein unter Psalter und Harfen und mit Trompetenklang, zum Haus des HERRN.
20.29 Und der Schrecken Gottes kam über alle Königreiche der Länder, als sie hörten, daß der HERR wider die Feinde Israels gestritten hatte.
20.30 So blieb denn Josaphats Regierung ungestört, und sein Gott gab ihm Ruhe ringsum.
20.31 Und Josaphat regierte über Juda. Mit fünfunddreißig Jahren war er König geworden, und er regierte fünfundzwanzig Jahre zu Jerusalem. Seine Mutter hieß Asuba, eine Tochter Silhis.
20.32 Und er wandelte in dem Wege seines Vaters Asa und wich nicht davon, sondern tat, was dem HERRN wohlgefiel.
20.33 Nur die Höhen wurden nicht abgetan, denn das Volk hatte sein Herz noch nicht dem Gott ihrer Väter zugewandt.
20.34 Die übrigen Geschichten Josaphats aber, die früheren und die späteren, siehe, die sind aufgezeichnet in den Geschichten Jehus, des Sohnes Hananis, die er in das Buch der Könige von Israel geschrieben hat.
20.35 Darnach verbündete sich Josaphat, der König von Juda, mit Ahasia, dem König von Israel, welcher in seinem Tun gottlos war.
20.36 Und zwar verband er sich mit ihm, um Schiffe zu bauen, die nach Tarsis fahren sollten; und sie machten die Schiffe zu Ezjon-Geber.
20.37 Aber Elieser, der Sohn Dodavahus von Marescha, weissagte wider Josaphat und sprach: Weil du dich mit Ahasia verbunden hast, so hat der HERR deine Werke zerrissen! Und die Schiffe scheiterten wirklich und konnten nicht nach Tarsis fahren.
20.1 καὶ μετὰ ταῦτα ἦλθον οἱ υἱοὶ μωαβ καὶ οἱ υἱοὶ αμμων καὶ μετ' αὐτῶν ἐκ τῶν μιναίων πρὸς ιωσαφατ εἰς πόλεμον
20.2 καὶ ἦλθον καὶ ὑπέδειξαν τῷ ιωσαφατ λέγοντες ἥκει ἐπὶ σὲ πλῆθος πολὺ ἐκ πέραν τῆς θαλάσσης ἀπὸ συρίας καὶ ἰδού εἰσιν ἐν ασασανθαμαρ αὕτη ἐστὶν ενγαδδι
20.3 καὶ ἐφοβήθη καὶ ἔδωκεν ιωσαφατ τὸ πρόσωπον αὐτοῦ ἐκζητῆσαι τὸν κύριον καὶ ἐκήρυξεν νηστείαν ἐν παντὶ ιουδα
20.4 καὶ συνήχθη ιουδας ἐκζητῆσαι τὸν κύριον καὶ ἀπὸ πασῶν τῶν πόλεων ιουδα ἦλθον ζητῆσαι τὸν κύριον
20.5 καὶ ἀνέστη ιωσαφατ ἐν ἐκκλησίᾳ ιουδα ἐν ιερουσαλημ ἐν οἴκῳ κυρίου κατὰ πρόσωπον τῆς αὐλῆς τῆς καινῆς
20.6 καὶ εἶπεν κύριε ὁ θεὸς τῶν πατέρων ἡμῶν οὐχὶ σὺ εἶ θεὸς ἐν οὐρανῷ καὶ σὺ κυριεύεις πασῶν τῶν βασιλειῶν τῶν ἐθνῶν καὶ ἐν τῇ χειρί σου ἰσχὺς δυναστείας καὶ οὐκ ἔστιν πρὸς σὲ ἀντιστῆναι
20.7 οὐχὶ σὺ εἶ ὁ κύριος ὁ ἐξολεθρεύσας τοὺς κατοικοῦντας τὴν γῆν ταύτην ἀπὸ προσώπου τοῦ λαοῦ σου ισραηλ καὶ ἔδωκας αὐτὴν σπέρματι αβρααμ τῷ ἠγαπημένῳ σου εἰς τὸν αἰῶνα
20.8 καὶ κατῴκησαν ἐν αὐτῇ καὶ ᾠκοδόμησαν ἐν αὐτῇ ἁγίασμα τῷ ὀνόματί σου λέγοντες
20.9 ἐὰν ἐπέλθῃ ἐφ' ἡμᾶς κακά ῥομφαία κρίσις θάνατος λιμός στησόμεθα ἐναντίον τοῦ οἴκου τούτου καὶ ἐναντίον σου ὅτι τὸ ὄνομά σου ἐπὶ τῷ οἴκῳ τούτῳ καὶ βοησόμεθα πρὸς σὲ ἀπὸ τῆς θλίψεως καὶ ἀκούσῃ καὶ σώσεις
20.10 καὶ νῦν ἰδοὺ υἱοὶ αμμων καὶ μωαβ καὶ ὄρος σηιρ εἰς οὓς οὐκ ἔδωκας τῷ ισραηλ διελθεῖν δι' αὐτῶν ἐξελθόντων αὐτῶν ἐκ γῆς αἰγύπτου ὅτι ἐξέκλιναν ἀπ' αὐτῶν καὶ οὐκ ἐξωλέθρευσαν αὐτούς
20.11 καὶ νῦν ἰδοὺ αὐτοὶ ἐπιχειροῦσιν ἐφ' ἡμᾶς ἐξελθεῖν ἐκβαλεῖν ἡμᾶς ἀπὸ τῆς κληρονομίας ἡμῶν ἧς ἔδωκας ἡμῖν
20.12 κύριε ὁ θεὸς ἡμῶν οὐ κρινεῖς ἐν αὐτοῖς ὅτι οὐκ ἔστιν ἡμῖν ἰσχὺς τοῦ ἀντιστῆναι πρὸς τὸ πλῆθος τὸ πολὺ τοῦτο τὸ ἐλθὸν ἐφ' ἡμᾶς καὶ οὐκ οἴδαμεν τί ποιήσωμεν αὐτοῖς ἀλλ' ἢ ἐπὶ σοὶ οἱ ὀφθαλμοὶ ἡμῶν
20.13 καὶ πᾶς ιουδας ἑστηκὼς ἔναντι κυρίου καὶ τὰ παιδία αὐτῶν καὶ αἱ γυναῖκες
20.14 καὶ τῷ οζιηλ τῷ τοῦ ζαχαριου τῶν υἱῶν βαναιου τῶν υἱῶν ελεηλ τοῦ μανθανιου τοῦ λευίτου ἀπὸ τῶν υἱῶν ασαφ ἐγένετο ἐπ' αὐτὸν πνεῦμα κυρίου ἐν τῇ ἐκκλησίᾳ
20.15 καὶ εἶπεν ἀκούσατε πᾶς ιουδα καὶ οἱ κατοικοῦντες ιερουσαλημ καὶ ὁ βασιλεὺς ιωσαφατ τάδε λέγει κύριος ὑμῖν αὐτοῖς μὴ φοβεῖσθε μηδὲ πτοηθῆτε ἀπὸ προσώπου τοῦ ὄχλου τοῦ πολλοῦ τούτου ὅτι οὐχ ὑμῖν ἐστιν ἡ παράταξις ἀλλ' ἢ τῷ θεῷ
20.16 αὔριον κατάβητε ἐπ' αὐτούς ἰδοὺ ἀναβαίνουσιν κατὰ τὴν ἀνάβασιν ασας καὶ εὑρήσετε αὐτοὺς ἐπ' ἄκρου ποταμοῦ τῆς ἐρήμου ιεριηλ
20.17 οὐχ ὑμῖν ἐστιν πολεμῆσαι ταῦτα σύνετε καὶ ἴδετε τὴν σωτηρίαν κυρίου μεθ' ὑμῶν ιουδα καὶ ιερουσαλημ μὴ φοβεῖσθε μηδὲ πτοηθῆτε αὔριον ἐξελθεῖν εἰς ἀπάντησιν αὐτοῖς καὶ κύριος μεθ' ὑμῶν
20.18 καὶ κύψας ιωσαφατ ἐπὶ πρόσωπον αὐτοῦ καὶ πᾶς ιουδα καὶ οἱ κατοικοῦντες ιερουσαλημ ἔπεσαν ἔναντι κυρίου προσκυνῆσαι κυρίῳ
20.19 καὶ ἀνέστησαν οἱ λευῖται ἀπὸ τῶν υἱῶν κααθ καὶ ἀπὸ τῶν υἱῶν κορε αἰνεῖν κυρίῳ θεῷ ισραηλ ἐν φωνῇ μεγάλῃ εἰς ὕψος
20.20 καὶ ὤρθρισαν πρωὶ καὶ ἐξῆλθον εἰς τὴν ἔρημον θεκωε καὶ ἐν τῷ ἐξελθεῖν ἔστη ιωσαφατ καὶ ἐβόησεν καὶ εἶπεν ἀκούσατέ μου ιουδα καὶ οἱ κατοικοῦντες ἐν ιερουσαλημ ἐμπιστεύσατε ἐν κυρίῳ θεῷ ὑμῶν καὶ ἐμπιστευθήσεσθε ἐμπιστεύσατε ἐν προφήτῃ αὐτοῦ καὶ εὐοδωθήσεσθε
20.21 καὶ ἐβουλεύσατο μετὰ τοῦ λαοῦ καὶ ἔστησεν ψαλτῳδοὺς καὶ αἰνοῦντας ἐξομολογεῖσθαι καὶ αἰνεῖν τὰ ἅγια ἐν τῷ ἐξελθεῖν ἔμπροσθεν τῆς δυνάμεως καὶ ἔλεγον ἐξομολογεῖσθε τῷ κυρίῳ ὅτι εἰς τὸν αἰῶνα τὸ ἔλεος αὐτοῦ
20.22 καὶ ἐν τῷ ἄρξασθαι τῆς αἰνέσεως αὐτοῦ τῆς ἐξομολογήσεως ἔδωκεν κύριος πολεμεῖν τοὺς υἱοὺς αμμων ἐπὶ μωαβ καὶ ὄρος σηιρ τοὺς ἐξελθόντας ἐπὶ ιουδαν καὶ ἐτροπώθησαν
20.23 καὶ ἀνέστησαν οἱ υἱοὶ αμμων καὶ μωαβ ἐπὶ τοὺς κατοικοῦντας ὄρος σηιρ ἐξολεθρεῦσαι καὶ ἐκτρῖψαι καὶ ὡς συνετέλεσαν τοὺς κατοικοῦντας σηιρ ἀνέστησαν εἰς ἀλλήλους τοῦ ἐξολεθρευθῆναι
20.24 καὶ ιουδας ἦλθεν ἐπὶ τὴν σκοπιὰν τῆς ἐρήμου καὶ ἐπέβλεψεν καὶ εἶδεν τὸ πλῆθος καὶ ἰδοὺ πάντες νεκροὶ πεπτωκότες ἐπὶ τῆς γῆς οὐκ ἦν σῳζόμενος
20.25 καὶ ἦλθεν ιωσαφατ καὶ ὁ λαὸς αὐτοῦ σκυλεῦσαι τὰ σκῦλα αὐτῶν καὶ εὗρον κτήνη πολλὰ καὶ ἀποσκευὴν καὶ σκῦλα καὶ σκεύη ἐπιθυμητὰ καὶ ἐσκύλευσαν ἑαυτοῖς καὶ ἐγένοντο ἡμέραι τρεῖς σκυλευόντων αὐτῶν τὰ σκῦλα ὅτι πολλὰ ἦν
20.26 καὶ τῇ ἡμέρᾳ τῇ τετάρτῃ ἐπισυνήχθησαν εἰς τὸν αὐλῶνα τῆς εὐλογίας ἐκεῖ γὰρ ηὐλόγησαν τὸν κύριον διὰ τοῦτο ἐκάλεσαν τὸ ὄνομα τοῦ τόπου ἐκείνου κοιλὰς εὐλογίας ἕως τῆς ἡμέρας ταύτης
20.27 καὶ ἐπέστρεψεν πᾶς ἀνὴρ ιουδα εἰς ιερουσαλημ καὶ ιωσαφατ ἡγούμενος αὐτῶν ἐν εὐφροσύνῃ μεγάλῃ ὅτι εὔφρανεν αὐτοὺς κύριος ἀπὸ τῶν ἐχθρῶν αὐτῶν
20.28 καὶ εἰσῆλθον εἰς ιερουσαλημ ἐν νάβλαις καὶ ἐν κινύραις καὶ ἐν σάλπιγξιν εἰς οἶκον κυρίου
20.29 καὶ ἐγένετο ἔκστασις κυρίου ἐπὶ πάσας τὰς βασιλείας τῆς γῆς ἐν τῷ ἀκοῦσαι αὐτοὺς ὅτι ἐπολέμησεν κύριος πρὸς τοὺς ὑπεναντίους ισραηλ
20.30 καὶ εἰρήνευσεν ἡ βασιλεία ιωσαφατ καὶ κατέπαυσεν αὐτῷ ὁ θεὸς αὐτοῦ κυκλόθεν
20.31 καὶ ἐβασίλευσεν ιωσαφατ ἐπὶ τὸν ιουδαν ἐτῶν τριάκοντα πέντε ἐν τῷ βασιλεῦσαι αὐτὸν καὶ εἴκοσι πέντε ἔτη ἐβασίλευσεν ἐν ιερουσαλημ καὶ ὄνομα τῇ μητρὶ αὐτοῦ αζουβα θυγάτηρ σαλι
20.32 καὶ ἐπορεύθη ἐν ταῖς ὁδοῖς τοῦ πατρὸς αὐτοῦ ασα καὶ οὐκ ἐξέκλινεν τοῦ ποιῆσαι τὸ εὐθὲς ἐνώπιον κυρίου
20.33 ἀλλὰ τὰ ὑψηλὰ ἔτι ὑπῆρχεν καὶ ἔτι ὁ λαὸς οὐ κατεύθυνεν τὴν καρδίαν πρὸς κύριον θεὸν τῶν πατέρων αὐτῶν
20.34 καὶ οἱ λοιποὶ λόγοι ιωσαφατ οἱ πρῶτοι καὶ οἱ ἔσχατοι ἰδοὺ γεγραμμένοι ἐν λόγοις ιου τοῦ ανανι ὃς κατέγραψεν βιβλίον βασιλέων ισραηλ
20.35 καὶ μετὰ ταῦτα ἐκοινώνησεν ιωσαφατ βασιλεὺς ιουδα πρὸς οχοζιαν βασιλέα ισραηλ καὶ οὗτος ἠνόμησεν ἐν τῷ ποιῆσαι καὶ πορευθῆναι πρὸς αὐτὸν τοῦ ποιῆσαι πλοῖα τοῦ πορευθῆναι εἰς θαρσις καὶ ἐποίησεν πλοῖα ἐν γασιωνγαβερ
20.36 ἐν τῷ ποιῆσαι καὶ πορευθῆναι πρὸς αὐτὸν τοῦ ποιῆσαι πλοῖα τοῦ πορευθῆναι εἰς θαρσις καὶ ἐποίησεν πλοῖα ἐν γασιωνγαβερ
20.37 καὶ ἐπροφήτευσεν ελιεζερ ὁ τοῦ δωδια ἀπὸ μαρισης ἐπὶ ιωσαφατ λέγων ὡς ἐφιλίασας τῷ οχοζια ἔθραυσεν κύριος τὸ ἔργον σου καὶ συνετρίβη τὰ πλοῖά σου καὶ οὐκ ἐδυνάσθη τοῦ πορευθῆναι εἰς θαρσις
20.1 kai meta tayta ehlthon oi yioi mohab kai oi yioi ammohn kai met' aytohn ek tohn minaiohn pros iohsaphat eis polemon
20.2 kai ehlthon kai ypedeixan toh iohsaphat legontes ehkei epi se plehthos poly ek peran tehs thalassehs apo syrias kai idoy eisin en asasanthamar ayteh estin engaddi
20.3 kai ephobehtheh kai edohken iohsaphat to prosohpon aytoy ekzehtehsai ton kyrion kai ekehryxen nehsteian en panti ioyda
20.4 kai synehchtheh ioydas ekzehtehsai ton kyrion kai apo pasohn tohn poleohn ioyda ehlthon zehtehsai ton kyrion
20.5 kai anesteh iohsaphat en ekklehsia ioyda en ieroysalehm en oikoh kyrioy kata prosohpon tehs aylehs tehs kainehs
20.6 kai eipen kyrie o theos tohn paterohn ehmohn oychi sy ei theos en oyranoh kai sy kyrieyeis pasohn tohn basileiohn tohn ethnohn kai en teh cheiri soy ischys dynasteias kai oyk estin pros se antistehnai
20.7 oychi sy ei o kyrios o exolethreysas toys katoikoyntas tehn gehn taytehn apo prosohpoy toy laoy soy israehl kai edohkas aytehn spermati abraam toh ehgapehmenoh soy eis ton aiohna
20.8 kai katohkehsan en ayteh kai ohkodomehsan en ayteh agiasma toh onomati soy legontes
20.9 ean epeltheh eph' ehmas kaka romphaia krisis thanatos limos stehsometha enantion toy oikoy toytoy kai enantion soy oti to onoma soy epi toh oikoh toytoh kai boehsometha pros se apo tehs thlipseohs kai akoyseh kai sohseis
20.10 kai nyn idoy yioi ammohn kai mohab kai oros sehir eis oys oyk edohkas toh israehl dielthein di' aytohn exelthontohn aytohn ek gehs aigyptoy oti exeklinan ap' aytohn kai oyk exohlethreysan aytoys
20.11 kai nyn idoy aytoi epicheiroysin eph' ehmas exelthein ekbalein ehmas apo tehs klehronomias ehmohn ehs edohkas ehmin
20.12 kyrie o theos ehmohn oy krineis en aytois oti oyk estin ehmin ischys toy antistehnai pros to plehthos to poly toyto to elthon eph' ehmas kai oyk oidamen ti poiehsohmen aytois all' eh epi soi oi ophthalmoi ehmohn
20.13 kai pas ioydas estehkohs enanti kyrioy kai ta paidia aytohn kai ai gynaikes
20.14 kai toh oziehl toh toy zacharioy tohn yiohn banaioy tohn yiohn eleehl toy manthanioy toy leyitoy apo tohn yiohn asaph egeneto ep' ayton pneyma kyrioy en teh ekklehsia
20.15 kai eipen akoysate pas ioyda kai oi katoikoyntes ieroysalehm kai o basileys iohsaphat tade legei kyrios ymin aytois meh phobeisthe mehde ptoehthehte apo prosohpoy toy ochloy toy polloy toytoy oti oych ymin estin eh parataxis all' eh toh theoh
20.16 ayrion katabehte ep' aytoys idoy anabainoysin kata tehn anabasin asas kai eyrehsete aytoys ep' akroy potamoy tehs erehmoy ieriehl
20.17 oych ymin estin polemehsai tayta synete kai idete tehn sohtehrian kyrioy meth' ymohn ioyda kai ieroysalehm meh phobeisthe mehde ptoehthehte ayrion exelthein eis apantehsin aytois kai kyrios meth' ymohn
20.18 kai kypsas iohsaphat epi prosohpon aytoy kai pas ioyda kai oi katoikoyntes ieroysalehm epesan enanti kyrioy proskynehsai kyrioh
20.19 kai anestehsan oi leyitai apo tohn yiohn kaath kai apo tohn yiohn kore ainein kyrioh theoh israehl en phohneh megaleh eis ypsos
20.20 kai ohrthrisan prohi kai exehlthon eis tehn erehmon thekohe kai en toh exelthein esteh iohsaphat kai eboehsen kai eipen akoysate moy ioyda kai oi katoikoyntes en ieroysalehm empisteysate en kyrioh theoh ymohn kai empisteythehsesthe empisteysate en prophehteh aytoy kai eyodohthehsesthe
20.21 kai eboyleysato meta toy laoy kai estehsen psaltohdoys kai ainoyntas exomologeisthai kai ainein ta agia en toh exelthein emprosthen tehs dynameohs kai elegon exomologeisthe toh kyrioh oti eis ton aiohna to eleos aytoy
20.22 kai en toh arxasthai tehs aineseohs aytoy tehs exomologehseohs edohken kyrios polemein toys yioys ammohn epi mohab kai oros sehir toys exelthontas epi ioydan kai etropohthehsan
20.23 kai anestehsan oi yioi ammohn kai mohab epi toys katoikoyntas oros sehir exolethreysai kai ektripsai kai ohs synetelesan toys katoikoyntas sehir anestehsan eis allehloys toy exolethreythehnai
20.24 kai ioydas ehlthen epi tehn skopian tehs erehmoy kai epeblepsen kai eiden to plehthos kai idoy pantes nekroi peptohkotes epi tehs gehs oyk ehn sohzomenos
20.25 kai ehlthen iohsaphat kai o laos aytoy skyleysai ta skyla aytohn kai eyron ktehneh polla kai aposkeyehn kai skyla kai skeyeh epithymehta kai eskyleysan eaytois kai egenonto ehmerai treis skyleyontohn aytohn ta skyla oti polla ehn
20.26 kai teh ehmera teh tetarteh episynehchthehsan eis ton aylohna tehs eylogias ekei gar ehylogehsan ton kyrion dia toyto ekalesan to onoma toy topoy ekeinoy koilas eylogias eohs tehs ehmeras taytehs
20.27 kai epestrepsen pas anehr ioyda eis ieroysalehm kai iohsaphat ehgoymenos aytohn en eyphrosyneh megaleh oti eyphranen aytoys kyrios apo tohn echthrohn aytohn
20.28 kai eisehlthon eis ieroysalehm en nablais kai en kinyrais kai en salpigxin eis oikon kyrioy
20.29 kai egeneto ekstasis kyrioy epi pasas tas basileias tehs gehs en toh akoysai aytoys oti epolemehsen kyrios pros toys ypenantioys israehl
20.30 kai eirehneysen eh basileia iohsaphat kai katepaysen aytoh o theos aytoy kyklothen
20.31 kai ebasileysen iohsaphat epi ton ioydan etohn triakonta pente en toh basileysai ayton kai eikosi pente eteh ebasileysen en ieroysalehm kai onoma teh mehtri aytoy azoyba thygatehr sali
20.32 kai eporeytheh en tais odois toy patros aytoy asa kai oyk exeklinen toy poiehsai to eythes enohpion kyrioy
20.33 alla ta ypsehla eti ypehrchen kai eti o laos oy kateythynen tehn kardian pros kyrion theon tohn paterohn aytohn
20.34 kai oi loipoi logoi iohsaphat oi prohtoi kai oi eschatoi idoy gegrammenoi en logois ioy toy anani os kategrapsen biblion basileohn israehl
20.35 kai meta tayta ekoinohnehsen iohsaphat basileys ioyda pros ochozian basilea israehl kai oytos ehnomehsen en toh poiehsai kai poreythehnai pros ayton toy poiehsai ploia toy poreythehnai eis tharsis kai epoiehsen ploia en gasiohngaber
20.36 en toh poiehsai kai poreythehnai pros ayton toy poiehsai ploia toy poreythehnai eis tharsis kai epoiehsen ploia en gasiohngaber
20.37 kai eprophehteysen eliezer o toy dohdia apo marisehs epi iohsaphat legohn ohs ephiliasas toh ochozia ethraysen kyrios to ergon soy kai synetribeh ta ploia soy kai oyk edynastheh toy poreythehnai eis tharsis
20.1 וַיְהִי אַחֲרֵיכֵן בָּאוּ בְנֵי־מֹואָב וּבְנֵי עַמֹּון וְעִמָּהֶם ׀ מֵהָעַמֹּונִים עַל־יְהֹושָׁפָט לַמִּלְחָמָה׃
20.2 וַיָּבֹאוּ וַיַּגִּידוּ לִיהֹושָׁפָט לֵאמֹר בָּא עָלֶיךָ הָמֹון רָב מֵעֵבֶר לַיָּם מֵאֲרָם וְהִנָּם בְּחַצְצֹון תָּמָר הִיא עֵין גֶּדִי׃
20.3 וַיִּרָא וַיִּתֵּן יְהֹושָׁפָט אֶת־פָּנָיו לִדְרֹושׁ לַיהוָה וַיִּקְרָא־צֹום עַל־כָּל־יְהוּדָה׃
20.4 וַיִּקָּבְצוּ יְהוּדָה לְבַקֵּשׁ מֵיְהוָה גַּם מִכָּל־עָרֵי יְהוּדָה בָּאוּ לְבַקֵּשׁ אֶת־יְהוָה׃
20.5 וַיַּעֲמֹד יְהֹושָׁפָט בִּקְהַל יְהוּדָה וִירוּשָׁלִַם בְּבֵית יְהוָה לִפְנֵי הֶחָצֵר הַחֲדָשָׁה׃
20.6 וַיֹּאמַר יְהוָה אֱלֹהֵי אֲבֹתֵינוּ הֲלֹא אַתָּה־הוּא אֱלֹהִים בַּשָּׁמַיִם וְאַתָּה מֹושֵׁל בְּכֹל מַמְלְכֹות הַגֹּויִם וּבְיָדְךָ כֹּחַ וּגְבוּרָה וְאֵין עִמְּךָ לְהִתְיַצֵּב׃
20.7 הֲלֹא ׀ אַתָּה אֱלֹהֵינוּ הֹורַשְׁתָּ אֶת־יֹשְׁבֵי הָאָרֶץ הַזֹּאת מִלִּפְנֵי עַמְּךָ יִשְׂרָאֵל וַתִּתְּנָהּ לְזֶרַע אַבְרָהָם אֹהַבְךָ לְעֹולָם׃
20.8 וַיֵּשְׁבוּ־בָהּ וַיִּבְנוּ לְךָ ׀ בָּהּ מִקְדָּשׁ לְשִׁמְךָ לֵאמֹר׃
20.9 אִם־תָּבֹוא עָלֵינוּ רָעָה חֶרֶב שְׁפֹוט וְדֶבֶר וְרָעָב נַעַמְדָה לִפְנֵי הַבַּיִת הַזֶּה וּלְפָנֶיךָ כִּי שִׁמְךָ בַּבַּיִת הַזֶּה וְנִזְעַק אֵלֶיךָ מִצָּרָתֵנוּ וְתִשְׁמַע וְתֹושִׁיעַ׃
20.10 וְעַתָּה הִנֵּה בְנֵי־עַמֹּון וּמֹואָב וְהַר־שֵׂעִיר אֲשֶׁר לֹא־נָתַתָּה לְיִשְׂרָאֵל לָבֹוא בָהֶם בְּבֹאָם מֵאֶרֶץ מִצְרָיִם כִּי סָרוּ מֵעֲלֵיהֶם וְלֹא הִשְׁמִידוּם׃
20.11 וְהִנֵּה־הֵם גֹּמְלִים עָלֵינוּ לָבֹוא לְגָרְשֵׁנוּ מִיְּרֻשָּׁתְךָ אֲשֶׁר הֹורַשְׁתָּנוּ׃
20.12 אֱלֹהֵינוּ הֲלֹא תִשְׁפָּט־בָּם כִּי אֵין בָּנוּ כֹּחַ לִפְנֵי הֶהָמֹון הָרָב הַזֶּה הַבָּא עָלֵינוּ וַאֲנַחְנוּ לֹא נֵדַע מַה־נַּעֲשֶׂה כִּי עָלֶיךָ עֵינֵינוּ׃
20.13 וְכֹל־יְהוּדָה עֹמְדִים לִפְנֵי יְהוָה גַּם־טַפָּם נְשֵׁיהֶם וּבְנֵיהֶם׃ פ
20.14 וְיַחֲזִיאֵל בֶּן־זְכַרְיָהוּ בֶּן־בְּנָיָה בֶּן־יְעִיאֵל בֶּן־מַתַּנְיָה הַלֵּוִי מִן־בְּנֵי אָסָף הָיְתָה עָלָיו רוּחַ יְהוָה בְּתֹוךְ הַקָּהָל׃
20.15 וַיֹּאמֶר הַקְשִׁיבוּ כָל־יְהוּדָה וְיֹשְׁבֵי יְרוּשָׁלִַם וְהַמֶּלֶךְ יְהֹושָׁפָט כֹּה־אָמַר יְהוָה לָכֶם אַתֶּם אַל־תִּירְאוּ וְאַל־תֵּחַתּוּ מִפְּנֵי הֶהָמֹון הָרָב הַזֶּה כִּי לֹא לָכֶם הַמִּלְחָמָה כִּי לֵאלֹהִים׃
20.16 מָחָר רְדוּ עֲלֵיהֶם הִנָּם עֹלִים בְּמַעֲלֵה הַצִּיץ וּמְצָאתֶם אֹתָם בְּסֹוף הַנַּחַל פְּנֵי מִדְבַּר יְרוּאֵל׃
20.17 לֹא לָכֶם לְהִלָּחֵם בָּזֹאת הִתְיַצְּבוּ עִמְדוּ וּרְאוּ אֶת־יְשׁוּעַת יְהוָה עִמָּכֶם יְהוּדָה וִירוּשָׁלִַם אַל־תִּירְאוּ וְאַל־תֵּחַתּוּ מָחָר צְאוּ לִפְנֵיהֶם וַיהוָה עִמָּכֶם׃
20.18 וַיִּקֹּד יְהֹושָׁפָט אַפַּיִם אָרְצָה וְכָל־יְהוּדָה וְיֹשְׁבֵי יְרוּשָׁלִַם נָפְלוּ לִפְנֵי יְהוָה לְהִשְׁתַּחֲוֹת לַיהוָה׃
20.19 וַיָּקֻמוּ הַלְוִיִּם מִן־בְּנֵי הַקְּהָתִים וּמִן־בְּנֵי הַקָּרְחִים לְהַלֵּל לַיהוָה אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל בְּקֹול גָּדֹול לְמָעְלָה׃
20.20 וַיַּשְׁכִּימוּ בַבֹּקֶר וַיֵּצְאוּ לְמִדְבַּר תְּקֹועַ וּבְצֵאתָם עָמַד יְהֹושָׁפָט וַיֹּאמֶר שְׁמָעוּנִי יְהוּדָה וְיֹשְׁבֵי יְרוּשָׁלִַם הַאֲמִינוּ בַּיהוָה אֱלֹהֵיכֶם וְתֵאָמֵנוּ הַאֲמִינוּ בִנְבִיאָיו וְהַצְלִיחוּ׃
20.21 וַיִּוָּעַץ אֶל־הָעָם וַיַּעֲמֵד מְשֹׁרֲרִים לַיהוָה וּמְהַלְלִים לְהַדְרַת־קֹדֶשׁ בְּצֵאת לִפְנֵי הֶחָלוּץ וְאֹמְרִים הֹודוּ לַיהוָה כִּי לְעֹולָם חַסְדֹּו׃
20.22 וּבְעֵת הֵחֵלּוּ בְרִנָּה וּתְהִלָּה נָתַן יְהוָה ׀ מְאָרְבִים עַל־בְּנֵי עַמֹּון מֹואָב וְהַר־שֵׂעִיר הַבָּאִים לִיהוּדָה וַיִּנָּגֵפוּ׃
20.23 וַיַּעַמְדוּ בְּנֵי עַמֹּון וּמֹואָב עַל־יֹשְׁבֵי הַר־שֵׂעִיר לְהַחֲרִים וּלְהַשְׁמִיד וּכְכַלֹּותָם בְּיֹושְׁבֵי שֵׂעִיר עָזְרוּ אִישׁ־בְּרֵעֵהוּ לְמַשְׁחִית׃
20.24 וִיהוּדָה בָּא עַל־הַמִּצְפֶּה לַמִּדְבָּר וַיִּפְנוּ אֶל־הֶהָמֹון וְהִנָּם פְּגָרִים נֹפְלִים אַרְצָה וְאֵין פְּלֵיטָה׃
20.25 וַיָּבֹא יְהֹושָׁפָט וְעַמֹּו לָבֹז אֶת־שְׁלָלָם וַיִּמְצְאוּ בָהֶם לָרֹב וּרְכוּשׁ וּפְגָרִים וּכְלֵי חֲמֻדֹות וַיְנַצְּלוּ לָהֶם לְאֵין מַשָּׂא וַיִּהְיוּ יָמִים שְׁלֹושָׁה בֹּזְזִים אֶת־הַשָּׁלָל כִּי רַב־הוּא׃
20.26 וּבַיֹּום הָרְבִעִי נִקְהֲלוּ לְעֵמֶק בְּרָכָה כִּי־שָׁם בֵּרֲכוּ אֶת־יְהוָה עַל־כֵּן קָרְאוּ אֶת־שֵׁם הַמָּקֹום הַהוּא עֵמֶק בְּרָכָה עַד־הַיֹּום׃
20.27 וַיָּשֻׁבוּ כָּל־אִישׁ יְהוּדָה וִירוּשָׁלִַם וִיהֹושָׁפָט בְּרֹאשָׁם לָשׁוּב אֶל־יְרוּשָׁלִַם בְּשִׂמְחָה כִּי־שִׂמְּחָם יְהוָה מֵאֹויְבֵיהֶם׃
20.28 וַיָּבֹאוּ יְרוּשָׁלִַם בִּנְבָלִים וּבְכִנֹּרֹות וּבַחֲצֹצְרֹות אֶל־בֵּית יְהוָה׃
20.29 וַיְהִי פַּחַד אֱלֹהִים עַל כָּל־מַמְלְכֹות הָאֲרָצֹות בְּשָׁמְעָם כִּי נִלְחַם יְהוָה עִם אֹויְבֵי יִשְׂרָאֵל׃
20.30 וַתִּשְׁקֹט מַלְכוּת יְהֹושָׁפָט וַיָּנַח לֹו אֱלֹהָיו מִסָּבִיב׃ פ
20.31 וַיִּמְלֹךְ יְהֹושָׁפָט עַל־יְהוּדָה בֶּן־שְׁלֹשִׁים וְחָמֵשׁ שָׁנָה בְּמָלְכֹו וְעֶשְׂרִים וְחָמֵשׁ שָׁנָה מָלַךְ בִּירוּשָׁלִַם וְשֵׁם אִמֹּו עֲזוּבָה בַּת־שִׁלְחִי׃
20.32 וַיֵּלֶךְ בְּדֶרֶךְ אָבִיו אָסָא וְלֹא־סָר מִמֶּנָּה לַעֲשֹׂות הַיָּשָׁר בְּעֵינֵי יְהוָה׃
20.33 אַךְ הַבָּמֹות לֹא־סָרוּ וְעֹוד הָעָם לֹא־הֵכִינוּ לְבָבָם לֵאלֹהֵי אֲבֹתֵיהֶם׃
20.34 וְיֶתֶר דִּבְרֵי יְהֹושָׁפָט הָרִאשֹׁנִים וְהָאַחֲרֹנִים הִנָּם כְּתוּבִים בְּדִבְרֵי יֵהוּא בֶן־חֲנָנִי אֲשֶׁר הֹעֲלָה עַל־סֵפֶר מַלְכֵי יִשְׂרָאֵל׃
20.35 וְאַחֲרֵיכֵן אֶתְחַבַּר יְהֹושָׁפָט מֶלֶךְ־יְהוּדָה עִם אֲחַזְיָה מֶלֶךְ־יִשְׂרָאֵל הוּא הִרְשִׁיעַ לַעֲשֹׂות׃
20.36 וַיְחַבְּרֵהוּ עִמֹּו לַעֲשֹׂות אֳנִיֹּות לָלֶכֶת תַּרְשִׁישׁ וַיַּעֲשׂוּ אֳנִיֹּות בְּעֶצְיֹון גָּבֶר׃
20.37 וַיִּתְנַבֵּא אֱלִיעֶזֶר בֶּן־דֹּדָוָהוּ מִמָּרֵשָׁה עַל־יְהֹושָׁפָט לֵאמֹר כְּהִתְחַבֶּרְךָ עִם־אֲחַזְיָהוּ פָּרַץ יְהוָה אֶת־מַעֲשֶׂיךָ וַיִּשָּׁבְרוּ אֳנִיֹּות וְלֹא עָצְרוּ לָלֶכֶת אֶל־תַּרְשִׁישׁ׃
20.1 wajHij Aaharejken baaAw bnej-mowAaab wbnej Oamown wOimaaHaem meHaaOamownijm Oal-jHowxxaapaaT lamilhaamaaH׃
20.2 wajaaboAw wajagijdw lijHowxxaapaaT leAmor baaA Oaalaejkaa Haamown raab meOebaer lajaam meAaraam wHinaam bhaccown taamaar HijA Oejn gaedij׃
20.3 wajiraaA wajiten jHowxxaapaaT Aaet-paanaajw lidrowxx lajHwaaH wajiqraaA-cowm Oal-kaal-jHwdaaH׃
20.4 wajiqaabcw jHwdaaH lbaqexx mejHwaaH gam mikaal-Oaarej jHwdaaH baaAw lbaqexx Aaet-jHwaaH׃
20.5 wajaOamod jHowxxaapaaT biqHal jHwdaaH wijrwxxaalaim bbejt jHwaaH lipnej Haehaacer HahadaaxxaaH׃
20.6 wajoAmar jHwaaH AaeloHej Aabotejnw HaloA AataaH-HwA AaeloHijm baxxaamajim wAataaH mowxxel bkol mamlkowt Hagowjim wbjaadkaa koha wgbwraaH wAejn Oimkaa lHitjaceb׃
20.7 HaloA AataaH AaeloHejnw Howraxxtaa Aaet-joxxbej HaaAaaraec HazoAt milipnej Oamkaa jixraaAel watitnaaH lzaeraO AabraaHaam AoHabkaa lOowlaam׃
20.8 wajexxbw-baaH wajibnw lkaa baaH miqdaaxx lxximkaa leAmor׃
20.9 Aim-taabowA Oaalejnw raaOaaH haeraeb xxpowT wdaebaer wraaOaab naOamdaaH lipnej Habajit HazaeH wlpaanaejkaa kij xximkaa babajit HazaeH wnizOaq Aelaejkaa micaaraatenw wtixxmaO wtowxxijOa׃
20.10 wOataaH HineH bnej-Oamown wmowAaab wHar-xeOijr Aaxxaer loA-naatataaH ljixraaAel laabowA baaHaem bboAaam meAaeraec micraajim kij saarw meOalejHaem wloA Hixxmijdwm׃
20.11 wHineH-Hem gomlijm Oaalejnw laabowA lgaarxxenw mijruxxaatkaa Aaxxaer Howraxxtaanw׃
20.12 AaeloHejnw HaloA tixxpaaT-baam kij Aejn baanw koha lipnej HaeHaamown Haaraab HazaeH HabaaA Oaalejnw waAanahnw loA nedaO maH-naOaxaeH kij Oaalaejkaa Oejnejnw׃
20.13 wkol-jHwdaaH Oomdijm lipnej jHwaaH gam-Tapaam nxxejHaem wbnejHaem׃ p
20.14 wjahazijAel baen-zkarjaaHw baen-bnaajaaH baen-jOijAel baen-matanjaaH Halewij min-bnej Aaasaap HaajtaaH Oaalaajw rwha jHwaaH btowk HaqaaHaal׃
20.15 wajoAmaer Haqxxijbw kaal-jHwdaaH wjoxxbej jrwxxaalaim wHamaelaek jHowxxaapaaT koH-Aaamar jHwaaH laakaem Aataem Aal-tijrAw wAal-tehatw mipnej HaeHaamown Haaraab HazaeH kij loA laakaem HamilhaamaaH kij leAloHijm׃
20.16 maahaar rdw OalejHaem Hinaam Oolijm bmaOaleH Hacijc wmcaaAtaem Aotaam bsowp Hanahal pnej midbar jrwAel׃
20.17 loA laakaem lHilaahem baazoAt Hitjacbw Oimdw wrAw Aaet-jxxwOat jHwaaH Oimaakaem jHwdaaH wijrwxxaalaim Aal-tijrAw wAal-tehatw maahaar cAw lipnejHaem wajHwaaH Oimaakaem׃
20.18 wajiqod jHowxxaapaaT Aapajim AaarcaaH wkaal-jHwdaaH wjoxxbej jrwxxaalaim naaplw lipnej jHwaaH lHixxtahawot lajHwaaH׃
20.19 wajaaqumw Halwijim min-bnej HaqHaatijm wmin-bnej Haqaarhijm lHalel lajHwaaH AaeloHej jixraaAel bqowl gaadowl lmaaOlaaH׃
20.20 wajaxxkijmw baboqaer wajecAw lmidbar tqowOa wbceAtaam Oaamad jHowxxaapaaT wajoAmaer xxmaaOwnij jHwdaaH wjoxxbej jrwxxaalaim HaAamijnw bajHwaaH AaeloHejkaem wteAaamenw HaAamijnw binbijAaajw wHaclijhw׃
20.21 wajiwaaOac Aael-HaaOaam wajaOamed mxxorarijm lajHwaaH wmHallijm lHadrat-qodaexx bceAt lipnej Haehaalwc wAomrijm Howdw lajHwaaH kij lOowlaam hasdow׃
20.22 wbOet Hehelw brinaaH wtHilaaH naatan jHwaaH mAaarbijm Oal-bnej Oamown mowAaab wHar-xeOijr HabaaAijm lijHwdaaH wajinaagepw׃
20.23 wajaOamdw bnej Oamown wmowAaab Oal-joxxbej Har-xeOijr lHaharijm wlHaxxmijd wkkalowtaam bjowxxbej xeOijr Oaazrw Aijxx-breOeHw lmaxxhijt׃
20.24 wijHwdaaH baaA Oal-HamicpaeH lamidbaar wajipnw Aael-HaeHaamown wHinaam pgaarijm noplijm AarcaaH wAejn plejTaaH׃
20.25 wajaaboA jHowxxaapaaT wOamow laaboz Aaet-xxlaalaam wajimcAw baaHaem laarob wrkwxx wpgaarijm wklej hamudowt wajnaclw laaHaem lAejn maxaaA wajiHjw jaamijm xxlowxxaaH bozzijm Aaet-Haxxaalaal kij rab-HwA׃
20.26 wbajowm HaarbiOij niqHalw lOemaeq braakaaH kij-xxaam berakw Aaet-jHwaaH Oal-ken qaarAw Aaet-xxem Hamaaqowm HaHwA Oemaeq braakaaH Oad-Hajowm׃
20.27 wajaaxxubw kaal-Aijxx jHwdaaH wijrwxxaalaim wijHowxxaapaaT broAxxaam laaxxwb Aael-jrwxxaalaim bximhaaH kij-ximhaam jHwaaH meAowjbejHaem׃
20.28 wajaaboAw jrwxxaalaim binbaalijm wbkinorowt wbahacocrowt Aael-bejt jHwaaH׃
20.29 wajHij pahad AaeloHijm Oal kaal-mamlkowt HaaAaraacowt bxxaamOaam kij nilham jHwaaH Oim Aowjbej jixraaAel׃
20.30 watixxqoT malkwt jHowxxaapaaT wajaanah low AaeloHaajw misaabijb׃ p
20.31 wajimlok jHowxxaapaaT Oal-jHwdaaH baen-xxloxxijm whaamexx xxaanaaH bmaalkow wOaexrijm whaamexx xxaanaaH maalak bijrwxxaalaim wxxem Aimow OazwbaaH bat-xxilhij׃
20.32 wajelaek bdaeraek Aaabijw AaasaaA wloA-saar mimaenaaH laOaxowt Hajaaxxaar bOejnej jHwaaH׃
20.33 Aak Habaamowt loA-saarw wOowd HaaOaam loA-Hekijnw lbaabaam leAloHej AabotejHaem׃
20.34 wjaetaer dibrej jHowxxaapaaT HaariAxxonijm wHaaAaharonijm Hinaam ktwbijm bdibrej jeHwA baen-hanaanij Aaxxaer HoOalaaH Oal-sepaer malkej jixraaAel׃
20.35 wAaharejken Aaethabar jHowxxaapaaT maelaek-jHwdaaH Oim AahazjaaH maelaek-jixraaAel HwA HirxxijOa laOaxowt׃
20.36 wajhabreHw Oimow laOaxowt Aaanijowt laalaekaet tarxxijxx wajaOaxw Aaanijowt bOaecjown gaabaer׃
20.37 wajitnabeA AaelijOaezaer baen-dodaawaaHw mimaarexxaaH Oal-jHowxxaapaaT leAmor kHithabaerkaa Oim-AahazjaaHw paarac jHwaaH Aaet-maOaxaejkaa wajixxaabrw Aaanijowt wloA Oaacrw laalaekaet Aael-tarxxijxx׃
20.1 ויהי אחריכן באו בני־מואב ובני עמון ועמהם ׀ מהעמונים על־יהושפט למלחמה׃
20.2 ויבאו ויגידו ליהושפט לאמר בא עליך המון רב מעבר לים מארם והנם בחצצון תמר היא עין גדי׃
20.3 וירא ויתן יהושפט את־פניו לדרוש ליהוה ויקרא־צום על־כל־יהודה׃
20.4 ויקבצו יהודה לבקש מיהוה גם מכל־ערי יהודה באו לבקש את־יהוה׃
20.5 ויעמד יהושפט בקהל יהודה וירושלם בבית יהוה לפני החצר החדשה׃
20.6 ויאמר יהוה אלהי אבתינו הלא אתה־הוא אלהים בשמים ואתה מושל בכל ממלכות הגוים ובידך כח וגבורה ואין עמך להתיצב׃
20.7 הלא ׀ אתה אלהינו הורשת את־ישבי הארץ הזאת מלפני עמך ישראל ותתנה לזרע אברהם אהבך לעולם׃
20.8 וישבו־בה ויבנו לך ׀ בה מקדש לשמך לאמר׃
20.9 אם־תבוא עלינו רעה חרב שפוט ודבר ורעב נעמדה לפני הבית הזה ולפניך כי שמך בבית הזה ונזעק אליך מצרתנו ותשמע ותושיע׃
20.10 ועתה הנה בני־עמון ומואב והר־שעיר אשר לא־נתתה לישראל לבוא בהם בבאם מארץ מצרים כי סרו מעליהם ולא השמידום׃
20.11 והנה־הם גמלים עלינו לבוא לגרשנו מירשתך אשר הורשתנו׃
20.12 אלהינו הלא תשפט־בם כי אין בנו כח לפני ההמון הרב הזה הבא עלינו ואנחנו לא נדע מה־נעשה כי עליך עינינו׃
20.13 וכל־יהודה עמדים לפני יהוה גם־טפם נשיהם ובניהם׃ פ
20.14 ויחזיאל בן־זכריהו בן־בניה בן־יעיאל בן־מתניה הלוי מן־בני אסף היתה עליו רוח יהוה בתוך הקהל׃
20.15 ויאמר הקשיבו כל־יהודה וישבי ירושלם והמלך יהושפט כה־אמר יהוה לכם אתם אל־תיראו ואל־תחתו מפני ההמון הרב הזה כי לא לכם המלחמה כי לאלהים׃
20.16 מחר רדו עליהם הנם עלים במעלה הציץ ומצאתם אתם בסוף הנחל פני מדבר ירואל׃
20.17 לא לכם להלחם בזאת התיצבו עמדו וראו את־ישועת יהוה עמכם יהודה וירושלם אל־תיראו ואל־תחתו מחר צאו לפניהם ויהוה עמכם׃
20.18 ויקד יהושפט אפים ארצה וכל־יהודה וישבי ירושלם נפלו לפני יהוה להשתחות ליהוה׃
20.19 ויקמו הלוים מן־בני הקהתים ומן־בני הקרחים להלל ליהוה אלהי ישראל בקול גדול למעלה׃
20.20 וישכימו בבקר ויצאו למדבר תקוע ובצאתם עמד יהושפט ויאמר שמעוני יהודה וישבי ירושלם האמינו ביהוה אלהיכם ותאמנו האמינו בנביאיו והצליחו׃
20.21 ויועץ אל־העם ויעמד משררים ליהוה ומהללים להדרת־קדש בצאת לפני החלוץ ואמרים הודו ליהוה כי לעולם חסדו׃
20.22 ובעת החלו ברנה ותהלה נתן יהוה ׀ מארבים על־בני עמון מואב והר־שעיר הבאים ליהודה וינגפו׃
20.23 ויעמדו בני עמון ומואב על־ישבי הר־שעיר להחרים ולהשמיד וככלותם ביושבי שעיר עזרו איש־ברעהו למשחית׃
20.24 ויהודה בא על־המצפה למדבר ויפנו אל־ההמון והנם פגרים נפלים ארצה ואין פליטה׃
20.25 ויבא יהושפט ועמו לבז את־שללם וימצאו בהם לרב ורכוש ופגרים וכלי חמדות וינצלו להם לאין משא ויהיו ימים שלושה בזזים את־השלל כי רב־הוא׃
20.26 וביום הרבעי נקהלו לעמק ברכה כי־שם ברכו את־יהוה על־כן קראו את־שם המקום ההוא עמק ברכה עד־היום׃
20.27 וישבו כל־איש יהודה וירושלם ויהושפט בראשם לשוב אל־ירושלם בשמחה כי־שמחם יהוה מאויביהם׃
20.28 ויבאו ירושלם בנבלים ובכנרות ובחצצרות אל־בית יהוה׃
20.29 ויהי פחד אלהים על כל־ממלכות הארצות בשמעם כי נלחם יהוה עם אויבי ישראל׃
20.30 ותשקט מלכות יהושפט וינח לו אלהיו מסביב׃ פ
20.31 וימלך יהושפט על־יהודה בן־שלשים וחמש שנה במלכו ועשרים וחמש שנה מלך בירושלם ושם אמו עזובה בת־שלחי׃
20.32 וילך בדרך אביו אסא ולא־סר ממנה לעשות הישר בעיני יהוה׃
20.33 אך הבמות לא־סרו ועוד העם לא־הכינו לבבם לאלהי אבתיהם׃
20.34 ויתר דברי יהושפט הראשנים והאחרנים הנם כתובים בדברי יהוא בן־חנני אשר העלה על־ספר מלכי ישראל׃
20.35 ואחריכן אתחבר יהושפט מלך־יהודה עם אחזיה מלך־ישראל הוא הרשיע לעשות׃
20.36 ויחברהו עמו לעשות אניות ללכת תרשיש ויעשו אניות בעציון גבר׃
20.37 ויתנבא אליעזר בן־דדוהו ממרשה על־יהושפט לאמר כהתחברך עם־אחזיהו פרץ יהוה את־מעשיך וישברו אניות ולא עצרו ללכת אל־תרשיש׃
20.1 wjHj Ahrjkn bAw bnj-mwAb wbnj Omwn wOmHm mHOmwnjm Ol-jHwxpT lmlhmH׃
20.2 wjbAw wjgjdw ljHwxpT lAmr bA Oljk Hmwn rb mObr ljm mArm wHnm bhccwn tmr HjA Ojn gdj׃
20.3 wjrA wjtn jHwxpT At-pnjw ldrwx ljHwH wjqrA-cwm Ol-kl-jHwdH׃
20.4 wjqbcw jHwdH lbqx mjHwH gm mkl-Orj jHwdH bAw lbqx At-jHwH׃
20.5 wjOmd jHwxpT bqHl jHwdH wjrwxlm bbjt jHwH lpnj Hhcr HhdxH׃
20.6 wjAmr jHwH AlHj Abtjnw HlA AtH-HwA AlHjm bxmjm wAtH mwxl bkl mmlkwt Hgwjm wbjdk kh wgbwrH wAjn Omk lHtjcb׃
20.7 HlA AtH AlHjnw Hwrxt At-jxbj HArc HzAt mlpnj Omk jxrAl wttnH lzrO AbrHm AHbk lOwlm׃
20.8 wjxbw-bH wjbnw lk bH mqdx lxmk lAmr׃
20.9 Am-tbwA Oljnw rOH hrb xpwT wdbr wrOb nOmdH lpnj Hbjt HzH wlpnjk kj xmk bbjt HzH wnzOq Aljk mcrtnw wtxmO wtwxjO׃
20.10 wOtH HnH bnj-Omwn wmwAb wHr-xOjr Axr lA-nttH ljxrAl lbwA bHm bbAm mArc mcrjm kj srw mOljHm wlA Hxmjdwm׃
20.11 wHnH-Hm gmljm Oljnw lbwA lgrxnw mjrxtk Axr Hwrxtnw׃
20.12 AlHjnw HlA txpT-bm kj Ajn bnw kh lpnj HHmwn Hrb HzH HbA Oljnw wAnhnw lA ndO mH-nOxH kj Oljk Ojnjnw׃
20.13 wkl-jHwdH Omdjm lpnj jHwH gm-Tpm nxjHm wbnjHm׃ p
20.14 wjhzjAl bn-zkrjHw bn-bnjH bn-jOjAl bn-mtnjH Hlwj mn-bnj Asp HjtH Oljw rwh jHwH btwk HqHl׃
20.15 wjAmr Hqxjbw kl-jHwdH wjxbj jrwxlm wHmlk jHwxpT kH-Amr jHwH lkm Atm Al-tjrAw wAl-thtw mpnj HHmwn Hrb HzH kj lA lkm HmlhmH kj lAlHjm׃
20.16 mhr rdw OljHm Hnm Oljm bmOlH Hcjc wmcAtm Atm bswp Hnhl pnj mdbr jrwAl׃
20.17 lA lkm lHlhm bzAt Htjcbw Omdw wrAw At-jxwOt jHwH Omkm jHwdH wjrwxlm Al-tjrAw wAl-thtw mhr cAw lpnjHm wjHwH Omkm׃
20.18 wjqd jHwxpT Apjm ArcH wkl-jHwdH wjxbj jrwxlm nplw lpnj jHwH lHxthwt ljHwH׃
20.19 wjqmw Hlwjm mn-bnj HqHtjm wmn-bnj Hqrhjm lHll ljHwH AlHj jxrAl bqwl gdwl lmOlH׃
20.20 wjxkjmw bbqr wjcAw lmdbr tqwO wbcAtm Omd jHwxpT wjAmr xmOwnj jHwdH wjxbj jrwxlm HAmjnw bjHwH AlHjkm wtAmnw HAmjnw bnbjAjw wHcljhw׃
20.21 wjwOc Al-HOm wjOmd mxrrjm ljHwH wmHlljm lHdrt-qdx bcAt lpnj Hhlwc wAmrjm Hwdw ljHwH kj lOwlm hsdw׃
20.22 wbOt Hhlw brnH wtHlH ntn jHwH mArbjm Ol-bnj Omwn mwAb wHr-xOjr HbAjm ljHwdH wjngpw׃
20.23 wjOmdw bnj Omwn wmwAb Ol-jxbj Hr-xOjr lHhrjm wlHxmjd wkklwtm bjwxbj xOjr Ozrw Ajx-brOHw lmxhjt׃
20.24 wjHwdH bA Ol-HmcpH lmdbr wjpnw Al-HHmwn wHnm pgrjm npljm ArcH wAjn pljTH׃
20.25 wjbA jHwxpT wOmw lbz At-xllm wjmcAw bHm lrb wrkwx wpgrjm wklj hmdwt wjnclw lHm lAjn mxA wjHjw jmjm xlwxH bzzjm At-Hxll kj rb-HwA׃
20.26 wbjwm HrbOj nqHlw lOmq brkH kj-xm brkw At-jHwH Ol-kn qrAw At-xm Hmqwm HHwA Omq brkH Od-Hjwm׃
20.27 wjxbw kl-Ajx jHwdH wjrwxlm wjHwxpT brAxm lxwb Al-jrwxlm bxmhH kj-xmhm jHwH mAwjbjHm׃
20.28 wjbAw jrwxlm bnbljm wbknrwt wbhccrwt Al-bjt jHwH׃
20.29 wjHj phd AlHjm Ol kl-mmlkwt HArcwt bxmOm kj nlhm jHwH Om Awjbj jxrAl׃
20.30 wtxqT mlkwt jHwxpT wjnh lw AlHjw msbjb׃ p
20.31 wjmlk jHwxpT Ol-jHwdH bn-xlxjm whmx xnH bmlkw wOxrjm whmx xnH mlk bjrwxlm wxm Amw OzwbH bt-xlhj׃
20.32 wjlk bdrk Abjw AsA wlA-sr mmnH lOxwt Hjxr bOjnj jHwH׃
20.33 Ak Hbmwt lA-srw wOwd HOm lA-Hkjnw lbbm lAlHj AbtjHm׃
20.34 wjtr dbrj jHwxpT HrAxnjm wHAhrnjm Hnm ktwbjm bdbrj jHwA bn-hnnj Axr HOlH Ol-spr mlkj jxrAl׃
20.35 wAhrjkn Athbr jHwxpT mlk-jHwdH Om AhzjH mlk-jxrAl HwA HrxjO lOxwt׃
20.36 wjhbrHw Omw lOxwt Anjwt llkt trxjx wjOxw Anjwt bOcjwn gbr׃
20.37 wjtnbA AljOzr bn-ddwHw mmrxH Ol-jHwxpT lAmr kHthbrk Om-AhzjHw prc jHwH At-mOxjk wjxbrw Anjwt wlA Ocrw llkt Al-trxjx׃
20.1 Post haec congregati sunt filii Moab et filii Ammon et cum eis de Meunitis ad Iosaphat, ut pugnarent contra eum.
20.2 Veneruntque nuntii et indicaverunt Iosaphat dicentes: “ Venit contra te multitudo magna de his locis, quae trans mare sunt, de Edom, et ecce consistunt in Asasonthamar, quae est Engaddi ”.
20.3 Iosaphat autem timore perterritus totum se contulit ad rogandum Dominum et praedicavit ieiunium universo Iudae.
20.4 Congregatusque est Iuda ad precandum Dominum; sed et de omnibus urbibus suis venerunt ad obsecrandum eum.
20.5 Cumque stetisset Iosaphat in medio coetu Iudae et Ierusalem in domo Domini ante atrium novum,
20.6 ait: “ Domine, Deus patrum nostrorum, tu es Deus in caelo et dominaris cunctis regnis gentium; in manu tua est fortitudo et potentia, nec quisquam tibi potest resistere.
20.7 Nonne tu, Deus noster, expulisti habitatores terrae huius coram populo tuo Israel et dedisti eam semini Abraham amici tui in sempiternum?
20.8 Habitaveruntque in ea et exstruxerunt in illa sanctuarium nomini tuo dicentes:
20.9 “Si irruerint super nos mala, gladius iudicii, pestilentia et fames, stabimus coram domo hac in conspectu tuo, quia nomen tuum est in domo hac, et clamabimus ad te in tribulationibus nostris, et exaudies salvosque facies”.
20.10 Nunc igitur ecce filii Ammon et Moab et mons Seir, per quos non concessisti Israeli ut transirent, quando egrediebantur de Aegypto, sed declinaverunt ab eis et non interfecerunt illos,
20.11 e contrario agunt et nituntur eicere nos de possessione tua, quam tradidisti nobis.
20.12 Deus noster, ergo non iudicabis eos? In nobis quidem non tanta est fortitudo, ut possimus huic multitudini resistere, quae irruit super nos; sed, cum ignoremus quid agere debeamus, hoc solum habemus residui, ut oculos nostros dirigamus ad te ”.
20.13 Omnis vero Iuda stabat coram Domino cum parvulis et uxoribus et liberis suis.
20.14 Erat autem Iahaziel filius Zachariae filii Banaiae filii Iehiel filii Matthaniae Levites de filiis Asaph, super quem factus est spiritus Domini in medio congregationis,
20.15 et ait: “ Attendite, omnis Iuda et qui habitatis Ierusalem et tu rex Iosaphat: Haec dicit Dominus vobis: Nolite timere nec paveatis hanc multitudinem magnam; non est enim vestra pugna sed Dei.
20.16 Cras descendetis contra eos; ascensuri enim sunt per clivum nomine Sis, et invenietis illos in summitate torrentis, qui est contra solitudinem Ieruel.
20.17 Non eritis vos, qui dimicabitis; sed tantummodo confidenter state et videbitis auxilium Domini super vos, o Iuda et Ierusalem. Nolite timere nec paveatis; cras egredimini contra eos, et Dominus erit vobiscum ”.
20.18 Iosaphat ergo inclinavit se super faciem suam in terra, et omnis Iuda et habitatores Ierusalem ceciderunt coram Domino et adoraverunt eum.
20.19 Porro Levitae de filiis Caath, de filiis Core scilicet, surrexerunt et laudabant Dominum, Deum Israel, voce magna in excelsum.
20.20 Cumque mane surrexissent, egressi sunt ad desertum Thecue; profectisque eis, stans Iosaphat in medio eorum dixit: “ Audite me, Iuda et habitatores Ierusalem! Credite in Domino Deo vestro et permanebitis; credite prophetis eius, et cuncta evenient vobis prospera ”.
20.21 Habuitque consilium cum populo et statuit cantores Domini, ut laudarent eum in ornatu sancto et antecederent exercitum ac voce consona dicerent: “ Confitemini Domino, quoniam in aeternum misericordia eius ”.
20.22 Cumque coepissent laudes canere, vertit Dominus insidias eorum contra filios Ammon et Moab et montem Seir, qui egressi fuerant, ut pugnarent contra Iudam, et percussi sunt.
20.23 Et filii Ammon et Moab consurrexerunt adversum habitatores montis Seir, ut interficerent et delerent eos; cumque hoc opere perpetrassent, etiam in semetipsos versi mutuis concidere vulneribus.
20.24 Porro Iuda, cum venisset ad speculam, quae respicit solitudinem, vidit procul omnem late regionem plenam cadaveribus, nec superesse quemquam, qui necem potuisset evadere.
20.25 Venit ergo Iosaphat et omnis populus cum eo ad detrahenda spolia mortuorum inveneruntque iumenta multa et supellectilem, vestes quoque et vasa pretiosissima et diripuerunt, ita ut omnia portare non possent, et per tres dies spolia auferebant pro praedae magnitudine.
20.26 Die autem quarto congregati sunt in valle Baracha; etenim, quoniam ibi benedixerant Domino, vocaverunt locum illum vallis Benedictionis usque in praesentem diem.
20.27 Reversusque est omnis vir Iudae et Ierusalem et Iosaphat ante eos in Ierusalem cum laetitia magna, eo quod dedisset eis Dominus gaudium de inimicis suis;
20.28 ingressique sunt Ierusalem cum psalteriis et citharis et tubis in domum Domini.
20.29 Irruit autem pavor Dei super universa regna terrarum, cum audissent quod pugnasset Dominus contra inimicos Israel.
20.30 Quievitque regnum Iosaphat, et praebuit ei Deus eius pacem per circuitum.
20.31 Regnavit igitur Iosaphat super Iudam. Et erat triginta quinque annorum, cum regnare coepisset; viginti autem et quinque annis regnavit in Ierusalem. Nomen matris eius Azuba filia Selachi.
20.32 Et ambulavit in via patris sui Asa nec declinavit ab ea, faciens quod rectum erat coram Domino.
20.33 Verumtamen excelsa non ablata sunt; et adhuc populus non direxerat cor suum ad Deum patrum suorum.
20.34 Reliqua autem gestorum Iosaphat, priorum et novissimorum, scripta sunt in verbis Iehu filii Hanani, quae digesta sunt in libros regum Israel.
20.35 Post haec iniit amicitias Iosaphat rex Iudae cum Ochozia rege Israel, cuius opera fuerunt impiissima,
20.36 et particeps fuit, ut facerent naves, quae irent in Tharsis, feceruntque classem in Asiongaber.
20.37 Prophetavit autem Eliezer filius Dodiae de Maresa contra Iosaphat dicens: “ Quia habuisti foedus cum Ochozia, percussit Dominus opera tua ”. Contritaeque sunt naves nec potuerunt ire in Tharsis.
21.1 Und Josaphat legte sich zu seinen Vätern und ward begraben bei seinen Vätern in der Stadt Davids, und Jehoram, sein Sohn, ward König an seiner Statt.
21.2 Und er hatte Brüder, Söhne Josaphats, nämlich Asarja, Jechiel und Sacharjahu, Asarjahu, Michael und Sephatjahu. Diese alle waren Söhne Josaphats, des Königs von Juda.
21.3 Und ihr Vater machte ihnen reiche Geschenke von Silber, Gold und Kleinodien und gab ihnen feste Städte in Juda. Aber das Königreich gab er Jehoram, denn er war der Erstgeborene.
21.4 Als aber Jehoram das Königreich seines Vaters übernommen hatte und mächtig geworden war, tötete er alle seine Brüder mit dem Schwert; dazu auch etliche von den Fürsten Israels.
21.5 Zweiunddreißig Jahre alt war Jehoram, als er König ward, und regierte acht Jahre lang zu Jerusalem;
21.6 und er wandelte in dem Wege der Könige von Israel, wie das Haus Ahabs getan hatte; denn er hatte die Tochter Ahabs zur Frau. Und er tat, was böse war in den Augen des HERRN.
21.7 Aber der HERR wollte das Haus Davids nicht verderben, um des Bundes willen, welchen er mit David gemacht, und weil er ihm verheißen hatte, daß er ihm und seinen Kindern eine Leuchte geben werde immerdar.
21.8 Zu seiner Zeit fielen die Edomiter von Juda ab und setzten einen König über sich.
21.9 Da zog Jehoram hinüber mit seinen Obersten und allen Wagen; und er machte sich auf bei Nacht und schlug die Edomiter, die ihn und die Obersten der Wagen umzingelten.
21.10 Aber die Edomiter fielen von Juda ab bis auf diesen Tag. Zu jener Zeit fiel auch Libna von ihm ab; denn er verließ den HERRN, den Gott seiner Väter.
21.11 Auch machte er Höhen auf den Bergen Judas und verführte die Bewohner Jerusalems zur Abgötterei und brachte Juda auf Abwege.
21.12 Es kam aber ein Schreiben zu ihm von dem Propheten Elia; das lautete also: So spricht der HERR, der Gott deines Vaters David: Weil du nicht gewandelt bist in den Wegen deines Vaters Josaphat, noch in den Wegen Asas, des Königs von Juda,
21.13 sondern in dem Wege der Könige von Israel, und verführst Juda und die Bewohner Jerusalems zu Abgötterei, gleichwie das Haus Ahabs Abgötterei einführte, und hast dazu deine Brüder aus deines Vaters Haus erwürgt, die besser waren als du;
21.14 siehe, darum wird der HERR eine schwere Plage über dein Volk verhängen, auch über deine Kinder, deine Frauen und alle deine Habe.
21.15 Du aber wirst viel zu leiden haben an einer Krankheit in deinen Eingeweiden, bis deine Eingeweide infolge dieser Krankheit nach und nach heraustreten werden.
21.16 Also erweckte der HERR wider Jehoram den Geist der Philister und Araber, welche zur Seite der Mohren wohnen;
21.17 die zogen herauf gegen Juda und brachen ein und führten alle Habe hinweg, die im Hause des Königs vorhanden war; dazu seine Söhne und seine Frauen, so daß ihm kein Sohn übrigblieb, außer Joahas, sein jüngster Sohn.
21.18 Und nach alledem schlug ihn der HERR in seinen Eingeweiden mit einer unheilbaren Krankheit.
21.19 Und solches währte zwei Jahre. Als aber nach zwei Jahren seine Eingeweide austraten infolge seiner Krankheit, starb er unter argen Schmerzen. Und sein Volk machte ihm zu Ehren kein Feuer, wie man seinen Vätern getan hatte.
21.20 Mit zweiunddreißig Jahren war er König geworden, und er regierte acht Jahre lang zu Jerusalem und ging unbeliebt dahin, und man begrub ihn in der Stadt Davids, aber nicht in den Gräbern der Könige.
21.1 καὶ ἐκοιμήθη ιωσαφατ μετὰ τῶν πατέρων αὐτοῦ καὶ ἐτάφη παρὰ τοῖς πατράσιν αὐτοῦ ἐν πόλει δαυιδ καὶ ἐβασίλευσεν ιωραμ υἱὸς αὐτοῦ ἀντ' αὐτοῦ
21.2 καὶ αὐτῷ ἀδελφοὶ υἱοὶ ιωσαφατ ἕξ αζαριας καὶ ιιηλ καὶ ζαχαριας καὶ αζαριας καὶ μιχαηλ καὶ σαφατιας πάντες οὗτοι υἱοὶ ιωσαφατ βασιλέως ιουδα
21.3 καὶ ἔδωκεν αὐτοῖς ὁ πατὴρ αὐτῶν δόματα πολλά ἀργύριον καὶ χρυσίον καὶ ὅπλα μετὰ πόλεων τετειχισμένων ἐν ιουδα καὶ τὴν βασιλείαν ἔδωκεν τῷ ιωραμ ὅτι οὗτος ὁ πρωτότοκος
21.4 καὶ ἀνέστη ιωραμ ἐπὶ τὴν βασιλείαν αὐτοῦ καὶ ἐκραταιώθη καὶ ἀπέκτεινεν πάντας τοὺς ἀδελφοὺς αὐτοῦ ἐν ῥομφαίᾳ καὶ ἀπὸ τῶν ἀρχόντων ισραηλ
21.5 ὄντος αὐτοῦ τριάκοντα καὶ δύο ἐτῶν κατέστη ιωραμ ἐπὶ τὴν βασιλείαν αὐτοῦ καὶ ὀκτὼ ἔτη ἐβασίλευσεν ἐν ιερουσαλημ
21.6 καὶ ἐπορεύθη ἐν ὁδῷ βασιλέων ισραηλ ὡς ἐποίησεν οἶκος αχααβ ὅτι θυγάτηρ αχααβ ἦν αὐτοῦ γυνή καὶ ἐποίησεν τὸ πονηρὸν ἐναντίον κυρίου
21.7 καὶ οὐκ ἐβούλετο κύριος ἐξολεθρεῦσαι τὸν οἶκον δαυιδ διὰ τὴν διαθήκην ἣν διέθετο τῷ δαυιδ καὶ ὡς εἶπεν αὐτῷ δοῦναι αὐτῷ λύχνον καὶ τοῖς υἱοῖς αὐτοῦ πάσας τὰς ἡμέρας
21.8 ἐν ταῖς ἡμέραις ἐκείναις ἀπέστη εδωμ ἀπὸ τοῦ ιουδα καὶ ἐβασίλευσαν ἐφ' ἑαυτοὺς βασιλέα
21.9 καὶ ὤ|χετο ιωραμ μετὰ τῶν ἀρχόντων καὶ πᾶσα ἡ ἵππος μετ' αὐτοῦ καὶ ἐγένετο καὶ ἠγέρθη νυκτὸς καὶ ἐπάταξεν εδωμ τὸν κυκλοῦντα αὐτὸν καὶ τοὺς ἄρχοντας τῶν ἁρμάτων καὶ ἔφυγεν ὁ λαὸς εἰς τὰ σκηνώματα αὐτῶν
21.10 καὶ ἀπέστη ἀπὸ ιουδα εδωμ ἕως τῆς ἡμέρας ταύτης τότε ἀπέστη λομνα ἐν τῷ καιρῷ ἐκείνῳ ἀπὸ χειρὸς αὐτοῦ ὅτι ἐγκατέλιπεν κύριον θεὸν τῶν πατέρων αὐτοῦ
21.11 καὶ γὰρ αὐτὸς ἐποίησεν ὑψηλὰ ἐν πόλεσιν ιουδα καὶ ἐξεπόρνευσεν τοὺς κατοικοῦντας ἐν ιερουσαλημ καὶ ἀπεπλάνησεν τὸν ιουδαν
21.12 καὶ ἦλθεν αὐτῷ ἐγγραφὴ παρὰ ηλιου τοῦ προφήτου λέγων τάδε λέγει κύριος ὁ θεὸς δαυιδ τοῦ πατρός σου ἀνθ' ὧν οὐκ ἐπορεύθης ἐν ὁδῷ ιωσαφατ τοῦ πατρός σου καὶ ἐν ὁδοῖς ασα βασιλέως ιουδα
21.13 καὶ ἐπορεύθης ἐν ὁδοῖς βασιλέων ισραηλ καὶ ἐξεπόρνευσας τὸν ιουδαν καὶ τοὺς κατοικοῦντας ἐν ιερουσαλημ ὡς ἐξεπόρνευσεν οἶκος αχααβ καὶ τοὺς ἀδελφούς σου υἱοὺς τοῦ πατρός σου τοὺς ἀγαθοὺς ὑπὲρ σὲ ἀπέκτεινας
21.14 ἰδοὺ κύριος πατάξει σε πληγὴν μεγάλην ἐν τῷ λαῷ σου καὶ ἐν τοῖς υἱοῖς σου καὶ ἐν γυναιξίν σου καὶ ἐν πάσῃ τῇ ἀποσκευῇ σου
21.15 καὶ σὺ ἐν μαλακίᾳ πονηρᾷ ἐν νόσῳ κοιλίας ἕως οὗ ἐξέλθῃ ἡ κοιλία σου μετὰ τῆς μαλακίας ἐξ ἡμερῶν εἰς ἡμέρας
21.16 καὶ ἐπήγειρεν κύριος ἐπὶ ιωραμ τοὺς ἀλλοφύλους καὶ τοὺς ἄραβας καὶ τοὺς ὁμόρους τῶν αἰθιόπων
21.17 καὶ ἀνέβησαν ἐπὶ ιουδαν καὶ κατεδυνάστευον καὶ ἀπέστρεψαν πᾶσαν τὴν ἀποσκευήν ἣν εὗρον ἐν οἴκῳ τοῦ βασιλέως καὶ τοὺς υἱοὺς αὐτοῦ καὶ τὰς θυγατέρας αὐτοῦ καὶ οὐ κατελείφθη αὐτῷ υἱὸς ἀλλ' ἢ οχοζιας ὁ μικρότατος τῶν υἱῶν αὐτοῦ
21.18 καὶ μετὰ ταῦτα πάντα ἐπάταξεν αὐτὸν κύριος εἰς τὴν κοιλίαν μαλακίᾳ ἐν ᾗ οὐκ ἔστιν ἰατρεία
21.19 καὶ ἐγένετο ἐξ ἡμερῶν εἰς ἡμέρας καὶ ὡς ἦλθεν καιρὸς τῶν ἡμερῶν ἡμέρας δύο ἐξῆλθεν ἡ κοιλία αὐτοῦ μετὰ τῆς νόσου καὶ ἀπέθανεν ἐν μαλακίᾳ πονηρᾷ καὶ οὐκ ἐποίησεν ὁ λαὸς αὐτοῦ ἐκφορὰν καθὼς ἐκφορὰν πατέρων αὐτοῦ
21.20 ἦν τριάκοντα καὶ δύο ἐτῶν ὅτε ἐβασίλευσεν καὶ ὀκτὼ ἔτη ἐβασίλευσεν ἐν ιερουσαλημ καὶ ἐπορεύθη ἐν οὐκ ἐπαίνῳ καὶ ἐτάφη ἐν πόλει δαυιδ καὶ οὐκ ἐν τάφοις τῶν βασιλέων
21.1 kai ekoimehtheh iohsaphat meta tohn paterohn aytoy kai etapheh para tois patrasin aytoy en polei dayid kai ebasileysen iohram yios aytoy ant' aytoy
21.2 kai aytoh adelphoi yioi iohsaphat ex azarias kai iiehl kai zacharias kai azarias kai michaehl kai saphatias pantes oytoi yioi iohsaphat basileohs ioyda
21.3 kai edohken aytois o patehr aytohn domata polla argyrion kai chrysion kai opla meta poleohn teteichismenohn en ioyda kai tehn basileian edohken toh iohram oti oytos o prohtotokos
21.4 kai anesteh iohram epi tehn basileian aytoy kai ekrataiohtheh kai apekteinen pantas toys adelphoys aytoy en romphaia kai apo tohn archontohn israehl
21.5 ontos aytoy triakonta kai dyo etohn katesteh iohram epi tehn basileian aytoy kai oktoh eteh ebasileysen en ieroysalehm
21.6 kai eporeytheh en odoh basileohn israehl ohs epoiehsen oikos achaab oti thygatehr achaab ehn aytoy gyneh kai epoiehsen to ponehron enantion kyrioy
21.7 kai oyk eboyleto kyrios exolethreysai ton oikon dayid dia tehn diathehkehn ehn dietheto toh dayid kai ohs eipen aytoh doynai aytoh lychnon kai tois yiois aytoy pasas tas ehmeras
21.8 en tais ehmerais ekeinais apesteh edohm apo toy ioyda kai ebasileysan eph' eaytoys basilea
21.9 kai ohcheto iohram meta tohn archontohn kai pasa eh ippos met' aytoy kai egeneto kai ehgertheh nyktos kai epataxen edohm ton kykloynta ayton kai toys archontas tohn armatohn kai ephygen o laos eis ta skehnohmata aytohn
21.10 kai apesteh apo ioyda edohm eohs tehs ehmeras taytehs tote apesteh lomna en toh kairoh ekeinoh apo cheiros aytoy oti egkatelipen kyrion theon tohn paterohn aytoy
21.11 kai gar aytos epoiehsen ypsehla en polesin ioyda kai exeporneysen toys katoikoyntas en ieroysalehm kai apeplanehsen ton ioydan
21.12 kai ehlthen aytoh eggrapheh para ehlioy toy prophehtoy legohn tade legei kyrios o theos dayid toy patros soy anth' ohn oyk eporeythehs en odoh iohsaphat toy patros soy kai en odois asa basileohs ioyda
21.13 kai eporeythehs en odois basileohn israehl kai exeporneysas ton ioydan kai toys katoikoyntas en ieroysalehm ohs exeporneysen oikos achaab kai toys adelphoys soy yioys toy patros soy toys agathoys yper se apekteinas
21.14 idoy kyrios pataxei se plehgehn megalehn en toh laoh soy kai en tois yiois soy kai en gynaixin soy kai en paseh teh aposkeyeh soy
21.15 kai sy en malakia ponehra en nosoh koilias eohs oy exeltheh eh koilia soy meta tehs malakias ex ehmerohn eis ehmeras
21.16 kai epehgeiren kyrios epi iohram toys allophyloys kai toys arabas kai toys omoroys tohn aithiopohn
21.17 kai anebehsan epi ioydan kai katedynasteyon kai apestrepsan pasan tehn aposkeyehn ehn eyron en oikoh toy basileohs kai toys yioys aytoy kai tas thygateras aytoy kai oy kateleiphtheh aytoh yios all' eh ochozias o mikrotatos tohn yiohn aytoy
21.18 kai meta tayta panta epataxen ayton kyrios eis tehn koilian malakia en eh oyk estin iatreia
21.19 kai egeneto ex ehmerohn eis ehmeras kai ohs ehlthen kairos tohn ehmerohn ehmeras dyo exehlthen eh koilia aytoy meta tehs nosoy kai apethanen en malakia ponehra kai oyk epoiehsen o laos aytoy ekphoran kathohs ekphoran paterohn aytoy
21.20 ehn triakonta kai dyo etohn ote ebasileysen kai oktoh eteh ebasileysen en ieroysalehm kai eporeytheh en oyk epainoh kai etapheh en polei dayid kai oyk en taphois tohn basileohn
21.1 וַיִּשְׁכַּב יְהֹושָׁפָט עִם־אֲבֹתָיו וַיִּקָּבֵר עִם־אֲבֹתָיו בְּעִיר דָּוִיד וַיִּמְלֹךְ יְהֹורָם בְּנֹו תַּחְתָּיו׃
21.2 וְלֹו־אַחִים בְּנֵי יְהֹושָׁפָט עֲזַרְיָה וִיחִיאֵל וּזְכַרְיָהוּ וַעֲזַרְיָהוּ וּמִיכָאֵל וּשְׁפַטְיָהוּ כָּל־אֵלֶּה בְּנֵי יְהֹושָׁפָט מֶלֶךְ־יִשְׂרָאֵל׃
21.3 וַיִּתֵּן לָהֶם ׀ אֲבִיהֶם מַתָּנֹות רַבֹּות לְכֶסֶף וּלְזָהָב וּלְמִגְדָּנֹות עִם־עָרֵי מְצֻרֹות בִּיהוּדָה וְאֶת־הַמַּמְלָכָה נָתַן לִיהֹורָם כִּי־הוּא הַבְּכֹור׃ פ
21.4 וַיָּקָם יְהֹורָם עַל־מַמְלֶכַת אָבִיו וַיִּתְחַזַּק וַיַּהֲרֹג אֶת־כָּל־אֶחָיו בֶּחָרֶב וְגַם מִשָּׂרֵי יִשְׂרָאֵל׃
21.5 בֶּן־שְׁלֹשִׁים וּשְׁתַּיִם שָׁנָה יְהֹורָם בְּמָלְכֹו וּשְׁמֹונֶה שָׁנִים מָלַךְ בִּירוּשָׁלִָם׃
21.6 וַיֵּלֶךְ בְּדֶרֶךְ ׀ מַלְכֵי יִשְׂרָאֵל כַּאֲשֶׁר עָשׂוּ בֵּית אַחְאָב כִּי בַּת־אַחְאָב הָיְתָה לֹּו אִשָּׁה וַיַּעַשׂ הָרַע בְּעֵינֵי יְהוָה׃
21.7 וְלֹא־אָבָה יְהוָה לְהַשְׁחִית אֶת־בֵּית דָּוִיד לְמַעַן הַבְּרִית אֲשֶׁר כָּרַת לְדָוִיד וְכַאֲשֶׁר אָמַר לָתֵת לֹו נִיר וּלְבָנָיו כָּל־הַיָּמִים׃
21.8 בְּיָמָיו פָּשַׁע אֱדֹום מִתַּחַת יַד־יְהוּדָה וַיַּמְלִיכוּ עֲלֵיהֶם מֶלֶךְ׃
21.9 וַיַּעֲבֹר יְהֹורָם עִם־שָׂרָיו וְכָל־הָרֶכֶב עִמֹּו וַיְהִי קָם לַיְלָה וַיַּךְ אֶת־אֱדֹום הַסֹּובֵב אֵלָיו וְאֵת שָׂרֵי הָרָכֶב׃
21.10 וַיִּפְשַׁע אֱדֹום מִתַּחַת יַד־יְהוּדָה עַד הַיֹּום הַזֶּה אָז תִּפְשַׁע לִבְנָה בָּעֵת הַהִיא מִתַּחַת יָדֹו כִּי עָזַב אֶת־יְהוָה אֱלֹהֵי אֲבֹתָיו׃
21.11 גַּם־הוּא עָשָׂה־בָמֹות בְּהָרֵי יְהוּדָה וַיֶּזֶן אֶת־יֹשְׁבֵי יְרוּשָׁלִַם וַיַּדַּח אֶת־יְהוּדָה׃ פ
21.12 וַיָּבֹא אֵלָיו מִכְתָּב מֵאֵלִיָּהוּ הַנָּבִיא לֵאמֹר כֹּה ׀ אָמַר יְהוָה אֱלֹהֵי דָּוִיד אָבִיךָ תַּחַת אֲשֶׁר לֹא־הָלַכְתָּ בְּדַרְכֵי יְהֹושָׁפָט אָבִיךָ וּבְדַרְכֵי אָסָא מֶלֶךְ־יְהוּדָה׃
21.13 וַתֵּלֶךְ בְּדֶרֶךְ מַלְכֵי יִשְׂרָאֵל וַתַּזְנֶה אֶת־יְהוּדָה וְאֶת־יֹשְׁבֵי יְרוּשָׁלִַם כְּהַזְנֹות בֵּית אַחְאָב וְגַם אֶת־אַחֶיךָ בֵית־אָבִיךָ הַטֹּובִים מִמְּךָ הָרָגְתָּ׃
21.14 הִנֵּה יְהוָה נֹגֵף מַגֵּפָה גְדֹולָה בְּעַמֶּךָ וּבְבָנֶיךָ וּבְנָשֶׁיךָ וּבְכָל־רְכוּשֶׁךָ׃
21.15 וְאַתָּה בָּחֳלָיִים רַבִּים בְּמַחֲלֵה מֵעֶיךָ עַד־יֵצְאוּ מֵעֶיךָ מִן־הַחֹלִי יָמִים עַל־יָמִים׃
21.16 וַיָּעַר יְהוָה עַל־יְהֹורָם אֵת רוּחַ הַפְּלִשְׁתִּים וְהָעַרְבִים אֲשֶׁר עַל־יַד כּוּשִׁים׃
21.17 וַיַּעֲלוּ בִיהוּדָה וַיִּבְקָעוּהָ וַיִּשְׁבּוּ אֵת כָּל־הָרְכוּשׁ הַנִּמְצָא לְבֵית־הַמֶּלֶךְ וְגַם־בָּנָיו וְנָשָׁיו וְלֹא נִשְׁאַר־לֹו בֵּן כִּי אִם־יְהֹואָחָז קְטֹן בָּנָיו׃
21.18 וְאַחֲרֵי כָּל־זֹאת נְגָפֹו יְהוָה ׀ בְּמֵעָיו לָחֳלִי לְאֵין מַרְפֵּא׃
21.19 וַיְהִי לְיָמִים ׀ מִיָּמִים וּכְעֵת צֵאת הַקֵּץ לְיָמִים שְׁנַיִם יָצְאוּ מֵעָיו עִם־חָלְיֹו וַיָּמָת בְּתַחֲלֻאִים רָעִים וְלֹא־עָשׂוּ לֹו עַמֹּו שְׂרֵפָה כִּשְׂרֵפַת אֲבֹתָיו׃
21.20 בֶּן־שְׁלֹשִׁים וּשְׁתַּיִם הָיָה בְמָלְכֹו וּשְׁמֹונֶה שָׁנִים מָלַךְ בִּירוּשָׁלִָם וַיֵּלֶךְ בְּלֹא חֶמְדָּה וַיִּקְבְּרֻהוּ בְּעִיר דָּוִיד וְלֹא בְּקִבְרֹות הַמְּלָכִים׃
21.1 wajixxkab jHowxxaapaaT Oim-Aabotaajw wajiqaaber Oim-Aabotaajw bOijr daawijd wajimlok jHowraam bnow tahtaajw׃
21.2 wlow-Aahijm bnej jHowxxaapaaT OazarjaaH wijhijAel wzkarjaaHw waOazarjaaHw wmijkaaAel wxxpaTjaaHw kaal-AelaeH bnej jHowxxaapaaT maelaek-jixraaAel׃
21.3 wajiten laaHaem AabijHaem mataanowt rabowt lkaesaep wlzaaHaab wlmigdaanowt Oim-Oaarej mcurowt bijHwdaaH wAaet-HamamlaakaaH naatan lijHowraam kij-HwA Habkowr׃ p
21.4 wajaaqaam jHowraam Oal-mamlaekat Aaabijw wajithazaq wajaHarog Aaet-kaal-Aaehaajw baehaaraeb wgam mixaarej jixraaAel׃
21.5 baen-xxloxxijm wxxtajim xxaanaaH jHowraam bmaalkow wxxmownaeH xxaanijm maalak bijrwxxaalaaim׃
21.6 wajelaek bdaeraek malkej jixraaAel kaAaxxaer Oaaxw bejt AahAaab kij bat-AahAaab HaajtaaH low AixxaaH wajaOax HaaraO bOejnej jHwaaH׃
21.7 wloA-AaabaaH jHwaaH lHaxxhijt Aaet-bejt daawijd lmaOan Habrijt Aaxxaer kaarat ldaawijd wkaAaxxaer Aaamar laatet low nijr wlbaanaajw kaal-Hajaamijm׃
21.8 bjaamaajw paaxxaO Aaedowm mitahat jad-jHwdaaH wajamlijkw OalejHaem maelaek׃
21.9 wajaOabor jHowraam Oim-xaaraajw wkaal-Haaraekaeb Oimow wajHij qaam lajlaaH wajak Aaet-Aaedowm Hasowbeb Aelaajw wAet xaarej Haaraakaeb׃
21.10 wajipxxaO Aaedowm mitahat jad-jHwdaaH Oad Hajowm HazaeH Aaaz tipxxaO libnaaH baaOet HaHijA mitahat jaadow kij Oaazab Aaet-jHwaaH AaeloHej Aabotaajw׃
21.11 gam-HwA OaaxaaH-baamowt bHaarej jHwdaaH wajaezaen Aaet-joxxbej jrwxxaalaim wajadah Aaet-jHwdaaH׃ p
21.12 wajaaboA Aelaajw miktaab meAelijaaHw HanaabijA leAmor koH Aaamar jHwaaH AaeloHej daawijd Aaabijkaa tahat Aaxxaer loA-Haalaktaa bdarkej jHowxxaapaaT Aaabijkaa wbdarkej AaasaaA maelaek-jHwdaaH׃
21.13 watelaek bdaeraek malkej jixraaAel wataznaeH Aaet-jHwdaaH wAaet-joxxbej jrwxxaalaim kHaznowt bejt AahAaab wgam Aaet-Aahaejkaa bejt-Aaabijkaa HaTowbijm mimkaa Haaraagtaa׃
21.14 HineH jHwaaH nogep magepaaH gdowlaaH bOamaekaa wbbaanaejkaa wbnaaxxaejkaa wbkaal-rkwxxaekaa׃
21.15 wAataaH baahaalaajijm rabijm bmahaleH meOaejkaa Oad-jecAw meOaejkaa min-Haholij jaamijm Oal-jaamijm׃
21.16 wajaaOar jHwaaH Oal-jHowraam Aet rwha Haplixxtijm wHaaOarbijm Aaxxaer Oal-jad kwxxijm׃
21.17 wajaOalw bijHwdaaH wajibqaaOwHaa wajixxbw Aet kaal-Haarkwxx HanimcaaA lbejt-Hamaelaek wgam-baanaajw wnaaxxaajw wloA nixxAar-low ben kij Aim-jHowAaahaaz qTon baanaajw׃
21.18 wAaharej kaal-zoAt ngaapow jHwaaH bmeOaajw laahaalij lAejn marpeA׃
21.19 wajHij ljaamijm mijaamijm wkOet ceAt Haqec ljaamijm xxnajim jaacAw meOaajw Oim-haaljow wajaamaat btahaluAijm raaOijm wloA-Oaaxw low Oamow xrepaaH kixrepat Aabotaajw׃
21.20 baen-xxloxxijm wxxtajim HaajaaH bmaalkow wxxmownaeH xxaanijm maalak bijrwxxaalaaim wajelaek bloA haemdaaH wajiqbruHw bOijr daawijd wloA bqibrowt Hamlaakijm׃
21.1 וישכב יהושפט עם־אבתיו ויקבר עם־אבתיו בעיר דויד וימלך יהורם בנו תחתיו׃
21.2 ולו־אחים בני יהושפט עזריה ויחיאל וזכריהו ועזריהו ומיכאל ושפטיהו כל־אלה בני יהושפט מלך־ישראל׃
21.3 ויתן להם ׀ אביהם מתנות רבות לכסף ולזהב ולמגדנות עם־ערי מצרות ביהודה ואת־הממלכה נתן ליהורם כי־הוא הבכור׃ פ
21.4 ויקם יהורם על־ממלכת אביו ויתחזק ויהרג את־כל־אחיו בחרב וגם משרי ישראל׃
21.5 בן־שלשים ושתים שנה יהורם במלכו ושמונה שנים מלך בירושלם׃
21.6 וילך בדרך ׀ מלכי ישראל כאשר עשו בית אחאב כי בת־אחאב היתה לו אשה ויעש הרע בעיני יהוה׃
21.7 ולא־אבה יהוה להשחית את־בית דויד למען הברית אשר כרת לדויד וכאשר אמר לתת לו ניר ולבניו כל־הימים׃
21.8 בימיו פשע אדום מתחת יד־יהודה וימליכו עליהם מלך׃
21.9 ויעבר יהורם עם־שריו וכל־הרכב עמו ויהי קם לילה ויך את־אדום הסובב אליו ואת שרי הרכב׃
21.10 ויפשע אדום מתחת יד־יהודה עד היום הזה אז תפשע לבנה בעת ההיא מתחת ידו כי עזב את־יהוה אלהי אבתיו׃
21.11 גם־הוא עשה־במות בהרי יהודה ויזן את־ישבי ירושלם וידח את־יהודה׃ פ
21.12 ויבא אליו מכתב מאליהו הנביא לאמר כה ׀ אמר יהוה אלהי דויד אביך תחת אשר לא־הלכת בדרכי יהושפט אביך ובדרכי אסא מלך־יהודה׃
21.13 ותלך בדרך מלכי ישראל ותזנה את־יהודה ואת־ישבי ירושלם כהזנות בית אחאב וגם את־אחיך בית־אביך הטובים ממך הרגת׃
21.14 הנה יהוה נגף מגפה גדולה בעמך ובבניך ובנשיך ובכל־רכושך׃
21.15 ואתה בחליים רבים במחלה מעיך עד־יצאו מעיך מן־החלי ימים על־ימים׃
21.16 ויער יהוה על־יהורם את רוח הפלשתים והערבים אשר על־יד כושים׃
21.17 ויעלו ביהודה ויבקעוה וישבו את כל־הרכוש הנמצא לבית־המלך וגם־בניו ונשיו ולא נשאר־לו בן כי אם־יהואחז קטן בניו׃
21.18 ואחרי כל־זאת נגפו יהוה ׀ במעיו לחלי לאין מרפא׃
21.19 ויהי לימים ׀ מימים וכעת צאת הקץ לימים שנים יצאו מעיו עם־חליו וימת בתחלאים רעים ולא־עשו לו עמו שרפה כשרפת אבתיו׃
21.20 בן־שלשים ושתים היה במלכו ושמונה שנים מלך בירושלם וילך בלא חמדה ויקברהו בעיר דויד ולא בקברות המלכים׃
21.1 wjxkb jHwxpT Om-Abtjw wjqbr Om-Abtjw bOjr dwjd wjmlk jHwrm bnw thtjw׃
21.2 wlw-Ahjm bnj jHwxpT OzrjH wjhjAl wzkrjHw wOzrjHw wmjkAl wxpTjHw kl-AlH bnj jHwxpT mlk-jxrAl׃
21.3 wjtn lHm AbjHm mtnwt rbwt lksp wlzHb wlmgdnwt Om-Orj mcrwt bjHwdH wAt-HmmlkH ntn ljHwrm kj-HwA Hbkwr׃ p
21.4 wjqm jHwrm Ol-mmlkt Abjw wjthzq wjHrg At-kl-Ahjw bhrb wgm mxrj jxrAl׃
21.5 bn-xlxjm wxtjm xnH jHwrm bmlkw wxmwnH xnjm mlk bjrwxlm׃
21.6 wjlk bdrk mlkj jxrAl kAxr Oxw bjt AhAb kj bt-AhAb HjtH lw AxH wjOx HrO bOjnj jHwH׃
21.7 wlA-AbH jHwH lHxhjt At-bjt dwjd lmOn Hbrjt Axr krt ldwjd wkAxr Amr ltt lw njr wlbnjw kl-Hjmjm׃
21.8 bjmjw pxO Adwm mtht jd-jHwdH wjmljkw OljHm mlk׃
21.9 wjObr jHwrm Om-xrjw wkl-Hrkb Omw wjHj qm ljlH wjk At-Adwm Hswbb Aljw wAt xrj Hrkb׃
21.10 wjpxO Adwm mtht jd-jHwdH Od Hjwm HzH Az tpxO lbnH bOt HHjA mtht jdw kj Ozb At-jHwH AlHj Abtjw׃
21.11 gm-HwA OxH-bmwt bHrj jHwdH wjzn At-jxbj jrwxlm wjdh At-jHwdH׃ p
21.12 wjbA Aljw mktb mAljHw HnbjA lAmr kH Amr jHwH AlHj dwjd Abjk tht Axr lA-Hlkt bdrkj jHwxpT Abjk wbdrkj AsA mlk-jHwdH׃
21.13 wtlk bdrk mlkj jxrAl wtznH At-jHwdH wAt-jxbj jrwxlm kHznwt bjt AhAb wgm At-Ahjk bjt-Abjk HTwbjm mmk Hrgt׃
21.14 HnH jHwH ngp mgpH gdwlH bOmk wbbnjk wbnxjk wbkl-rkwxk׃
21.15 wAtH bhljjm rbjm bmhlH mOjk Od-jcAw mOjk mn-Hhlj jmjm Ol-jmjm׃
21.16 wjOr jHwH Ol-jHwrm At rwh Hplxtjm wHOrbjm Axr Ol-jd kwxjm׃
21.17 wjOlw bjHwdH wjbqOwH wjxbw At kl-Hrkwx HnmcA lbjt-Hmlk wgm-bnjw wnxjw wlA nxAr-lw bn kj Am-jHwAhz qTn bnjw׃
21.18 wAhrj kl-zAt ngpw jHwH bmOjw lhlj lAjn mrpA׃
21.19 wjHj ljmjm mjmjm wkOt cAt Hqc ljmjm xnjm jcAw mOjw Om-hljw wjmt bthlAjm rOjm wlA-Oxw lw Omw xrpH kxrpt Abtjw׃
21.20 bn-xlxjm wxtjm HjH bmlkw wxmwnH xnjm mlk bjrwxlm wjlk blA hmdH wjqbrHw bOjr dwjd wlA bqbrwt Hmlkjm׃
21.1 Dormivit autem Iosaphat cum patribus suis et sepultus est cum eis in civitate David; regnavitque Ioram filius eius pro eo.
21.2 Qui habuit fratres filios Iosaphat Azariam et Iahiel et Zachariam et Azariam et Michael et Saphatiam: omnes hi filii Iosaphat regis Israel.
21.3 Deditque eis pater suus multa munera argenti et auri et res pretiosas cum civitatibus munitissimis in Iuda; regnum autem tradidit Ioram, eo quod esset primogenitus.
21.4 Surrexit ergo Ioram super regnum patris sui; cumque se confirmasset, occidit omnes fratres suos gladio et quosdam de principibus Israel.
21.5 Triginta duorum annorum erat Ioram, cum regnare coepisset, et octo annis regnavit in Ierusalem.
21.6 Ambulavitque in viis regum Israel, sicut egerat domus Achab; filia quippe Achab erat uxor eius. Et fecit malum in conspectu Domini.
21.7 Noluit autem Dominus disperdere domum David propter pactum, quod inierat cum eo, et quia promiserat, ut daret ei lucernam et filiis eius omni tempore.
21.8 In diebus illis rebellavit Edom, ne esset subditus Iudae, et constituit sibi regem.
21.9 Cumque transisset Ioram cum principibus suis et cunctis curribus, qui erant secum, surrexit nocte et percussit Edom, qui eum circumdederat, et omnes duces curruum eius.
21.10 Attamen rebellavit Edom, ne esset sub dicione Iudae, usque ad hanc diem. Eo tempore et Lobna recessit, ne esset sub manu illius; dereliquerat enim Dominum, Deum patrum suorum.
21.11 Insuper et excelsa fabricatus est in montibus Iudae et fornicari fecit habitatores Ierusalem et praevaricari Iudam.
21.12 Allatae sunt autem ei litterae ab Elia propheta, in quibus scriptum erat: “Haec dicit Dominus, Deus David patris tui: Quoniam non ambulasti in viis Iosaphat patris tui et in viis Asa regis Iudae,
21.13 sed incessisti per iter regum Israel et fornicari fecisti Iudam et habitatores Ierusalem imitatus fornicationem domus Achab, insuper et fratres tuos domum patris tui meliores te occidisti:
21.14 ecce Dominus percutiet plaga magna populum tuum, filios et uxores tuas universamque substantiam tuam;
21.15 tu autem aegrotabis pessimo languore uteri tui, donec egrediantur vitalia tua paulatim per singulos dies ”.
21.16 Suscitavit ergo Dominus contra Ioram spiritum Philisthinorum et Arabum, qui confines sunt Aethiopibus,
21.17 et ascenderunt in terram Iudae et irruperunt in eam diripueruntque cunctam substantiam, quae inventa est in domo regis, insuper et filios eius et uxores, nec remansit ei filius nisi Ioachaz, qui minimus natu erat.
21.18 Et post haec omnia percussit eum Dominus alvi languore insanabili.
21.19 Cumque diei succederet dies, et temporum spatia volverentur, duorum annorum expletus est circulus; et sic longa consumptus tabe, ita ut egereret etiam viscera sua, languore pariter et vita caruit. Mortuusque est in infirmitate pessima, et non fecit ei populus eius secundum morem combustionis exsequias, sicut fecerat maioribus eius.
21.20 Triginta duorum annorum fuit, cum regnare coepisset, et octo annis regnavit in Ierusalem. Obiitque nullo relicto desiderio sui; et sepelierunt eum in civitate David, verumtamen non in sepulcro regum.
22.1 Und die Einwohner von Jerusalem machten Ahasia, seinen jüngsten Sohn, zum König an seiner Statt; denn die Truppe, welche mit den Arabern in das Lager gekommen war, hatte alle älteren getötet. Also ward Ahasia König, der Sohn Jehorams, des Königs von Juda.
22.2 Zweiundzwanzig Jahre alt war Ahasia, als er König ward, und regierte ein Jahr lang zu Jerusalem. Seine Mutter hieß Atalia, eine Tochter Omris.
22.3 Und er wandelte auch in den Wegen des Hauses Ahabs; denn seine Mutter beriet ihn so, daß er Böses tat.
22.4 Und so tat er, was böse war in den Augen des HERRN, wie das Haus Ahabs; denn nach seines Vaters Tod waren sie seine Ratgeber, zu seinem Verderben.
22.5 Und er wandelte nach ihrem Rat und zog mit Joram, dem Sohn Ahabs, dem König von Israel, in den Krieg wider Hasael, den König von Syrien, gen Ramot in Gilead.
22.6 Aber die Syrer trafen den Joram, so daß er umkehrte, um sich zu Jesreel heilen zu lassen; denn er hatte Wunden, die ihm zu Rama geschlagen worden, als er mit Hasael, dem König von Syrien stritt. Und Asaria, der Sohn Jehorams, der König von Juda, zog hinab, um Joram, den Sohn Ahabs, in Jesreel zu besuchen, weil er krank lag.
22.7 Und das war von Gott, zu Ahasias Untergang, daß er zu Joram ging; denn als er kam, zog er mit Joram aus wider Jehu, den Sohn Nimsis, welchen der HERR gesalbt hatte, das Haus Ahabs auszurotten.
22.8 Da nun Jehu am Hause Ahabs Strafe übte, traf er die Fürsten Judas und die Neffen Ahasias, welche Ahasia dienten, und brachte sie um.
22.9 Er suchte auch Ahasia; und man fing ihn zu Samaria, wo er sich verborgen hatte, und brachte ihn zu Jehu; der tötete ihn. Und man begrub ihn, denn sie sprachen: Er ist Josaphats Sohn, der von ganzem Herzen den HERRN gesucht hat! Und es war niemand mehr aus dem Hause Ahasias, der stark genug gewesen wäre zum Regieren.
22.10 Als aber Atalia, die Mutter Ahasias, sah, daß ihr Sohn tot war, machte sie sich auf und brachte allen königlichen Samen im Hause Judas um.
22.11 Aber Joschabat, die Tochter des Königs, nahm Joas, den Sohn Ahasias, und stahl ihn weg mitten aus den Söhnen des Königs, die getötet wurden, und tat ihn samt seiner Amme in eine Schlafkammer. Also verbarg ihn Joschabat, die Tochter des Königs Jehoram, das Weib des Priesters Jojada (denn sie war Ahasias Schwester , vor Atalia, so daß er nicht getötet wurde.
22.12 Und er war mit ihnen im Hause Gottes sechs Jahre lang verborgen, solange Atalia über das Land regierte.
22.1 καὶ ἐβασίλευσαν οἱ κατοικοῦντες ἐν ιερουσαλημ τὸν οχοζιαν υἱὸν αὐτοῦ τὸν μικρὸν ἀντ' αὐτοῦ ὅτι πάντας τοὺς πρεσβυτέρους ἀπέκτεινεν τὸ λῃστήριον τὸ ἐπελθὸν ἐπ' αὐτούς οἱ ἄραβες καὶ οἱ αλιμαζονεῖς καὶ ἐβασίλευσεν οχοζιας υἱὸς ιωραμ βασιλέως ιουδα
22.2 ὢν εἴκοσι ἐτῶν οχοζιας ἐβασίλευσεν καὶ ἐνιαυτὸν ἕνα ἐβασίλευσεν ἐν ιερουσαλημ καὶ ὄνομα τῇ μητρὶ αὐτοῦ γοθολια θυγάτηρ αμβρι
22.3 καὶ οὗτος ἐπορεύθη ἐν ὁδῷ οἴκου αχααβ ὅτι μήτηρ αὐτοῦ ἦν σύμβουλος τοῦ ἁμαρτάνειν
22.4 καὶ ἐποίησεν τὸ πονηρὸν ἐναντίον κυρίου ὡς οἶκος αχααβ ὅτι αὐτοὶ ἦσαν αὐτῷ μετὰ τὸ ἀποθανεῖν τὸν πατέρα αὐτοῦ σύμβουλοι τοῦ ἐξολεθρεῦσαι αὐτόν
22.5 καὶ ἐν ταῖς βουλαῖς αὐτῶν ἐπορεύθη καὶ ἐπορεύθη μετὰ ιωραμ υἱοῦ αχααβ εἰς πόλεμον ἐπὶ αζαηλ βασιλέα συρίας εἰς ραμα γαλααδ καὶ ἐπάταξαν οἱ τοξόται τὸν ιωραμ
22.6 καὶ ἐπέστρεψεν ιωραμ τοῦ ἰατρευθῆναι εἰς ιεζραελ ἀπὸ τῶν πληγῶν ὧν ἐπάταξαν αὐτὸν οἱ σύροι ἐν ραμα ἐν τῷ πολεμεῖν αὐτὸν πρὸς αζαηλ βασιλέα συρίας καὶ οχοζιας υἱὸς ιωραμ βασιλεὺς ιουδα κατέβη θεάσασθαι τὸν ιωραμ υἱὸν αχααβ εἰς ιεζραελ ὅτι ἠρρώστει
22.7 καὶ παρὰ τοῦ θεοῦ ἐγένετο καταστροφὴ οχοζια ἐλθεῖν πρὸς ιωραμ καὶ ἐν τῷ ἐλθεῖν αὐτὸν ἐξῆλθεν μετ' αὐτοῦ ιωραμ πρὸς ιου υἱὸν ναμεσσι χριστὸν κυρίου τὸν οἶκον αχααβ
22.8 καὶ ἐγένετο ὡς ἐξεδίκησεν ιου τὸν οἶκον αχααβ καὶ εὗρεν τοὺς ἄρχοντας ιουδα καὶ τοὺς ἀδελφοὺς οχοζια λειτουργοῦντας τῷ οχοζια καὶ ἀπέκτεινεν αὐτούς
22.9 καὶ εἶπεν τοῦ ζητῆσαι τὸν οχοζιαν καὶ κατέλαβον αὐτὸν ἰατρευόμενον ἐν σαμαρείᾳ καὶ ἤγαγον αὐτὸν πρὸς ιου καὶ ἀπέκτεινεν αὐτόν καὶ ἔθαψαν αὐτόν ὅτι εἶπαν υἱὸς ιωσαφατ ἐστίν ὃς ἐζήτησεν τὸν κύριον ἐν ὅλῃ καρδίᾳ αὐτοῦ καὶ οὐκ ἦν ἐν οἴκῳ οχοζια κατισχῦσαι δύναμιν περὶ τῆς βασιλείας
22.10 καὶ γοθολια ἡ μήτηρ οχοζια εἶδεν ὅτι τέθνηκεν αὐτῆς ὁ υἱός καὶ ἠγέρθη καὶ ἀπώλεσεν πᾶν τὸ σπέρμα τῆς βασιλείας ἐν οἴκῳ ιουδα
22.11 καὶ ἔλαβεν ιωσαβεθ ἡ θυγάτηρ τοῦ βασιλέως τὸν ιωας υἱὸν οχοζια καὶ ἔκλεψεν αὐτὸν ἐκ μέσου υἱῶν τοῦ βασιλέως τῶν θανατουμένων καὶ ἔδωκεν αὐτὸν καὶ τὴν τροφὸν αὐτοῦ εἰς ταμίειον τῶν κλινῶν καὶ ἔκρυψεν αὐτὸν ιωσαβεθ θυγάτηρ τοῦ βασιλέως ιωραμ ἀδελφὴ οχοζιου γυνὴ ιωδαε τοῦ ἱερέως καὶ ἔκρυψεν αὐτὸν ἀπὸ προσώπου γοθολιας καὶ οὐκ ἀπέκτεινεν αὐτόν
22.12 καὶ ἦν μετ' αὐτῆς ἐν οἴκῳ τοῦ θεοῦ κατακεκρυμμένος ἓξ ἔτη καὶ γοθολια ἐβασίλευσεν ἐπὶ τῆς γῆς
22.1 kai ebasileysan oi katoikoyntes en ieroysalehm ton ochozian yion aytoy ton mikron ant' aytoy oti pantas toys presbyteroys apekteinen to lehstehrion to epelthon ep' aytoys oi arabes kai oi alimazoneis kai ebasileysen ochozias yios iohram basileohs ioyda
22.2 ohn eikosi etohn ochozias ebasileysen kai eniayton ena ebasileysen en ieroysalehm kai onoma teh mehtri aytoy gotholia thygatehr ambri
22.3 kai oytos eporeytheh en odoh oikoy achaab oti mehtehr aytoy ehn symboylos toy amartanein
22.4 kai epoiehsen to ponehron enantion kyrioy ohs oikos achaab oti aytoi ehsan aytoh meta to apothanein ton patera aytoy symboyloi toy exolethreysai ayton
22.5 kai en tais boylais aytohn eporeytheh kai eporeytheh meta iohram yioy achaab eis polemon epi azaehl basilea syrias eis rama galaad kai epataxan oi toxotai ton iohram
22.6 kai epestrepsen iohram toy iatreythehnai eis iezrael apo tohn plehgohn ohn epataxan ayton oi syroi en rama en toh polemein ayton pros azaehl basilea syrias kai ochozias yios iohram basileys ioyda katebeh theasasthai ton iohram yion achaab eis iezrael oti ehrrohstei
22.7 kai para toy theoy egeneto katastropheh ochozia elthein pros iohram kai en toh elthein ayton exehlthen met' aytoy iohram pros ioy yion namessi christon kyrioy ton oikon achaab
22.8 kai egeneto ohs exedikehsen ioy ton oikon achaab kai eyren toys archontas ioyda kai toys adelphoys ochozia leitoyrgoyntas toh ochozia kai apekteinen aytoys
22.9 kai eipen toy zehtehsai ton ochozian kai katelabon ayton iatreyomenon en samareia kai ehgagon ayton pros ioy kai apekteinen ayton kai ethapsan ayton oti eipan yios iohsaphat estin os ezehtehsen ton kyrion en oleh kardia aytoy kai oyk ehn en oikoh ochozia katischysai dynamin peri tehs basileias
22.10 kai gotholia eh mehtehr ochozia eiden oti tethnehken aytehs o yios kai ehgertheh kai apohlesen pan to sperma tehs basileias en oikoh ioyda
22.11 kai elaben iohsabeth eh thygatehr toy basileohs ton iohas yion ochozia kai eklepsen ayton ek mesoy yiohn toy basileohs tohn thanatoymenohn kai edohken ayton kai tehn trophon aytoy eis tamieion tohn klinohn kai ekrypsen ayton iohsabeth thygatehr toy basileohs iohram adelpheh ochozioy gyneh iohdae toy iereohs kai ekrypsen ayton apo prosohpoy gotholias kai oyk apekteinen ayton
22.12 kai ehn met' aytehs en oikoh toy theoy katakekrymmenos ex eteh kai gotholia ebasileysen epi tehs gehs
22.1 וַיַּמְלִיכוּ יֹושְׁבֵי יְרוּשָׁלִַם אֶת־אֲחַזְיָהוּ בְנֹו הַקָּטֹן תַּחְתָּיו כִּי כָל־הָרִאשֹׁנִים הָרַג הַגְּדוּד הַבָּא בָעַרְבִים לַמַּחֲנֶה וַיִּמְלֹךְ אֲחַזְיָהוּ בֶן־יְהֹורָם מֶלֶךְ יְהוּדָה׃ פ
22.2 בֶּן־אַרְבָּעִים וּשְׁתַּיִם שָׁנָה אֲחַזְיָהוּ בְמָלְכֹו וְשָׁנָה אַחַת מָלַךְ בִּירוּשָׁלִָם וְשֵׁם אִמֹּו עֲתַלְיָהוּ בַּת־עָמְרִי׃
22.3 גַּם־הוּא הָלַךְ בְּדַרְכֵי בֵּית אַחְאָב כִּי אִמֹּו הָיְתָה יֹועַצְתֹּו לְהַרְשִׁיעַ׃
22.4 וַיַּעַשׂ הָרַע בְּעֵינֵי יְהוָה כְּבֵית אַחְאָב כִּי־הֵמָּה הָיוּ־לֹו יֹועֲצִים אַחֲרֵי מֹות אָבִיו לְמַשְׁחִית לֹו׃
22.5 גַּם בַּעֲצָתָם הָלַךְ וַיֵּלֶךְ אֶת־יְהֹורָם בֶּן־אַחְאָב מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל לַמִּלְחָמָה עַל־חֲזָאֵל מֶלֶךְ־אֲרָם בְּרָמֹות גִּלְעָד וַיַּכּוּ הָרַמִּים אֶת־יֹורָם׃
22.6 וַיָּשָׁב לְהִתְרַפֵּא בְיִזְרְעֶאל כִּי הַמַּכִּים אֲשֶׁר הִכֻּהוּ בָרָמָה בְּהִלָּחֲמֹו אֶת־חֲזָהאֵל מֶלֶךְ אֲרָם וַעֲזַרְיָהוּ בֶן־יְהֹורָם מֶלֶךְ יְהוּדָה יָרַד לִרְאֹות אֶת־יְהֹורָם בֶּן־אַחְאָב בְּיִזְרְעֶאל כִּי־חֹלֶה הוּא׃
22.7 וּמֵאֱלֹהִים הָיְתָה תְּבוּסַת אֲחַזְיָהוּ לָבֹוא אֶל־יֹורָם וּבְבֹאֹו יָצָא עִם־יְהֹורָם אֶל־יֵהוּא בֶן־נִמְשִׁי אֲשֶׁר מְשָׁחֹו יְהוָה לְהַכְרִית אֶת־בֵּית אַחְאָב׃
22.8 וַיְהִי כְּהִשָּׁפֵט יֵהוּא עִם־בֵּית אַחְאָב וַיִּמְצָא אֶת־שָׂרֵי יְהוּדָה וּבְנֵי אֲחֵי אֲחַזְיָהוּ מְשָׁרְתִים לַאֲחַזְיָהוּ וַיַּהַרְגֵם׃
22.9 וַיְבַקֵּשׁ אֶת־אֲחַזְיָהוּ וַיִּלְכְּדֻהוּ וְהוּא מִתְחַבֵּא בְשֹׁמְרֹון וַיְבִאֻהוּ אֶל־יֵהוּא וַיְמִתֻהוּ וַיִּקְבְּרֻהוּ כִּי אָמְרוּ בֶּן־יְהֹושָׁפָט הוּא אֲשֶׁר־דָּרַשׁ אֶת־יְהוָה בְּכָל־לְבָבֹו וְאֵין לְבֵית אֲחַזְיָהוּ לַעְצֹר כֹּחַ לְמַמְלָכָה׃
22.10 וַעֲתַלְיָהוּ אֵם אֲחַזְיָהוּ רָאֲתָה כִּי מֵת בְּנָהּ וַתָּקָם וַתְּדַבֵּר אֶת־כָּל־זֶרַע הַמַּמְלָכָה לְבֵית יְהוּדָה׃
22.11 וַתִּקַּח יְהֹושַׁבְעַת בַּת־הַמֶּלֶךְ אֶת־יֹואָשׁ בֶּן־אֲחַזְיָהוּ וַתִּגְנֹב אֹתֹו מִתֹּוךְ בְּנֵי־הַמֶּלֶךְ הַמּוּמָתִים וַתִּתֵּן אֹתֹו וְאֶת־מֵינִקְתֹּו בַּחֲדַר הַמִּטֹּות וַתַּסְתִּירֵהוּ יְהֹושַׁבְעַת בַּת־הַמֶּלֶךְ יְהֹורָם אֵשֶׁת יְהֹויָדָע הַכֹּהֵן כִּי הִיא הָיְתָה אֲחֹות אֲחַזְיָהוּ מִפְּנֵי עֲתַלְיָהוּ וְלֹא הֱמִיתָתְהוּ׃
22.12 וַיְהִי אִתָּם בְּבֵית הָאֱלֹהִים מִתְחַבֵּא שֵׁשׁ שָׁנִים וַעֲתַלְיָה מֹלֶכֶת עַל־הָאָרֶץ׃ פ
22.1 wajamlijkw jowxxbej jrwxxaalaim Aaet-AahazjaaHw bnow HaqaaTon tahtaajw kij kaal-HaariAxxonijm Haarag Hagdwd HabaaA baaOarbijm lamahanaeH wajimlok AahazjaaHw baen-jHowraam maelaek jHwdaaH׃ p
22.2 baen-AarbaaOijm wxxtajim xxaanaaH AahazjaaHw bmaalkow wxxaanaaH Aahat maalak bijrwxxaalaaim wxxem Aimow OataljaaHw bat-Oaamrij׃
22.3 gam-HwA Haalak bdarkej bejt AahAaab kij Aimow HaajtaaH jowOactow lHarxxijOa׃
22.4 wajaOax HaaraO bOejnej jHwaaH kbejt AahAaab kij-HemaaH Haajw-low jowOacijm Aaharej mowt Aaabijw lmaxxhijt low׃
22.5 gam baOacaataam Haalak wajelaek Aaet-jHowraam baen-AahAaab maelaek jixraaAel lamilhaamaaH Oal-hazaaAel maelaek-Aaraam braamowt gilOaad wajakw Haaramijm Aaet-jowraam׃
22.6 wajaaxxaab lHitrapeA bjizrOaeAl kij Hamakijm Aaxxaer HikuHw baaraamaaH bHilaahamow Aaet-hazaaHAel maelaek Aaraam waOazarjaaHw baen-jHowraam maelaek jHwdaaH jaarad lirAowt Aaet-jHowraam baen-AahAaab bjizrOaeAl kij-holaeH HwA׃
22.7 wmeAaeloHijm HaajtaaH tbwsat AahazjaaHw laabowA Aael-jowraam wbboAow jaacaaA Oim-jHowraam Aael-jeHwA baen-nimxxij Aaxxaer mxxaahow jHwaaH lHakrijt Aaet-bejt AahAaab׃
22.8 wajHij kHixxaapeT jeHwA Oim-bejt AahAaab wajimcaaA Aaet-xaarej jHwdaaH wbnej Aahej AahazjaaHw mxxaartijm laAahazjaaHw wajaHargem׃
22.9 wajbaqexx Aaet-AahazjaaHw wajilkduHw wHwA mithabeA bxxomrown wajbiAuHw Aael-jeHwA wajmituHw wajiqbruHw kij Aaamrw baen-jHowxxaapaaT HwA Aaxxaer-daaraxx Aaet-jHwaaH bkaal-lbaabow wAejn lbejt AahazjaaHw laOcor koha lmamlaakaaH׃
22.10 waOataljaaHw Aem AahazjaaHw raaAataaH kij met bnaaH wataaqaam watdaber Aaet-kaal-zaeraO HamamlaakaaH lbejt jHwdaaH׃
22.11 watiqah jHowxxabOat bat-Hamaelaek Aaet-jowAaaxx baen-AahazjaaHw watignob Aotow mitowk bnej-Hamaelaek Hamwmaatijm watiten Aotow wAaet-mejniqtow bahadar HamiTowt watastijreHw jHowxxabOat bat-Hamaelaek jHowraam Aexxaet jHowjaadaaO HakoHen kij HijA HaajtaaH Aahowt AahazjaaHw mipnej OataljaaHw wloA HaemijtaatHw׃
22.12 wajHij Aitaam bbejt HaaAaeloHijm mithabeA xxexx xxaanijm waOataljaaH molaekaet Oal-HaaAaaraec׃ p
22.1 וימליכו יושבי ירושלם את־אחזיהו בנו הקטן תחתיו כי כל־הראשנים הרג הגדוד הבא בערבים למחנה וימלך אחזיהו בן־יהורם מלך יהודה׃ פ
22.2 בן־ארבעים ושתים שנה אחזיהו במלכו ושנה אחת מלך בירושלם ושם אמו עתליהו בת־עמרי׃
22.3 גם־הוא הלך בדרכי בית אחאב כי אמו היתה יועצתו להרשיע׃
22.4 ויעש הרע בעיני יהוה כבית אחאב כי־המה היו־לו יועצים אחרי מות אביו למשחית לו׃
22.5 גם בעצתם הלך וילך את־יהורם בן־אחאב מלך ישראל למלחמה על־חזאל מלך־ארם ברמות גלעד ויכו הרמים את־יורם׃
22.6 וישב להתרפא ביזרעאל כי המכים אשר הכהו ברמה בהלחמו את־חזהאל מלך ארם ועזריהו בן־יהורם מלך יהודה ירד לראות את־יהורם בן־אחאב ביזרעאל כי־חלה הוא׃
22.7 ומאלהים היתה תבוסת אחזיהו לבוא אל־יורם ובבאו יצא עם־יהורם אל־יהוא בן־נמשי אשר משחו יהוה להכרית את־בית אחאב׃
22.8 ויהי כהשפט יהוא עם־בית אחאב וימצא את־שרי יהודה ובני אחי אחזיהו משרתים לאחזיהו ויהרגם׃
22.9 ויבקש את־אחזיהו וילכדהו והוא מתחבא בשמרון ויבאהו אל־יהוא וימתהו ויקברהו כי אמרו בן־יהושפט הוא אשר־דרש את־יהוה בכל־לבבו ואין לבית אחזיהו לעצר כח לממלכה׃
22.10 ועתליהו אם אחזיהו ראתה כי מת בנה ותקם ותדבר את־כל־זרע הממלכה לבית יהודה׃
22.11 ותקח יהושבעת בת־המלך את־יואש בן־אחזיהו ותגנב אתו מתוך בני־המלך המומתים ותתן אתו ואת־מינקתו בחדר המטות ותסתירהו יהושבעת בת־המלך יהורם אשת יהוידע הכהן כי היא היתה אחות אחזיהו מפני עתליהו ולא המיתתהו׃
22.12 ויהי אתם בבית האלהים מתחבא שש שנים ועתליה מלכת על־הארץ׃ פ
22.1 wjmljkw jwxbj jrwxlm At-AhzjHw bnw HqTn thtjw kj kl-HrAxnjm Hrg Hgdwd HbA bOrbjm lmhnH wjmlk AhzjHw bn-jHwrm mlk jHwdH׃ p
22.2 bn-ArbOjm wxtjm xnH AhzjHw bmlkw wxnH Aht mlk bjrwxlm wxm Amw OtljHw bt-Omrj׃
22.3 gm-HwA Hlk bdrkj bjt AhAb kj Amw HjtH jwOctw lHrxjO׃
22.4 wjOx HrO bOjnj jHwH kbjt AhAb kj-HmH Hjw-lw jwOcjm Ahrj mwt Abjw lmxhjt lw׃
22.5 gm bOctm Hlk wjlk At-jHwrm bn-AhAb mlk jxrAl lmlhmH Ol-hzAl mlk-Arm brmwt glOd wjkw Hrmjm At-jwrm׃
22.6 wjxb lHtrpA bjzrOAl kj Hmkjm Axr HkHw brmH bHlhmw At-hzHAl mlk Arm wOzrjHw bn-jHwrm mlk jHwdH jrd lrAwt At-jHwrm bn-AhAb bjzrOAl kj-hlH HwA׃
22.7 wmAlHjm HjtH tbwst AhzjHw lbwA Al-jwrm wbbAw jcA Om-jHwrm Al-jHwA bn-nmxj Axr mxhw jHwH lHkrjt At-bjt AhAb׃
22.8 wjHj kHxpT jHwA Om-bjt AhAb wjmcA At-xrj jHwdH wbnj Ahj AhzjHw mxrtjm lAhzjHw wjHrgm׃
22.9 wjbqx At-AhzjHw wjlkdHw wHwA mthbA bxmrwn wjbAHw Al-jHwA wjmtHw wjqbrHw kj Amrw bn-jHwxpT HwA Axr-drx At-jHwH bkl-lbbw wAjn lbjt AhzjHw lOcr kh lmmlkH׃
22.10 wOtljHw Am AhzjHw rAtH kj mt bnH wtqm wtdbr At-kl-zrO HmmlkH lbjt jHwdH׃
22.11 wtqh jHwxbOt bt-Hmlk At-jwAx bn-AhzjHw wtgnb Atw mtwk bnj-Hmlk Hmwmtjm wttn Atw wAt-mjnqtw bhdr HmTwt wtstjrHw jHwxbOt bt-Hmlk jHwrm Axt jHwjdO HkHn kj HjA HjtH Ahwt AhzjHw mpnj OtljHw wlA HmjttHw׃
22.12 wjHj Atm bbjt HAlHjm mthbA xx xnjm wOtljH mlkt Ol-HArc׃ p
22.1 Constituerunt autem habita tores Ierusalem Ochoziam fi lium eius minimum regem pro eo; omnes enim maiores natu interfecerat turba, quae irruerat cum Arabibus in castra. Regnavitque Ochozias filius Ioram regis Iudae.
22.2 Filius viginti duo annorum erat Ochozias, cum regnare coepisset, et uno anno regnavit in Ierusalem. Nomen matris eius Athalia filia Amri.
22.3 Sed et ipse ingressus est per vias domus Achab; mater enim eius impulit eum, ut impie ageret.
22.4 Fecit igitur malum in conspectu Domini sicut domus Achab; ipsi enim fuerunt ei consiliarii post mortem patris sui in interitum eius.
22.5 Ambulavitque in consiliis eorum et perrexit cum Ioram filio Achab rege Israel in bellum contra Hazael regem Syriae in Ramoth Galaad; vulneraveruntque Syri Ioram.
22.6 Qui reversus est, ut curaretur in Iezrahel a plagis, quas acceperat in supradicto certamine. Igitur Ochozias filius Ioram rex Iudae descendit, ut inviseret Ioram filium Achab in Iezrahel aegrotantem.
22.7 Voluntatis quippe fuit Dei adversum Ochoziam, ut veniret ad Ioram et, cum venisset, egrederetur cum eo adversum Iehu filium Namsi, quem unxit Dominus, ut deleret domum Achab.
22.8 Cum ergo iudicium faceret Iehu in domum Achab, invenit principes Iudae et filios fratrum Ochoziae, qui ministrabant ei, et interfecit illos.
22.9 Ipsumque perquisivit Ochoziam, et comprehenderunt eum latentem in Samaria; adductumque ad se Iehu occidit. Et sepelierunt eum, eo quod dicebant eum esse filium Iosaphat, qui quaesierat Dominum in toto corde suo. Nec erat aliquis de stirpe Ochoziae, qui posset regnare.
22.10 Athalia autem mater eius videns quod mortuus esset filius suus surrexit et interfecit omnem stirpem regiam domus Iudae.
22.11 Porro Iosabeth filia regis tulit Ioas filium Ochoziae et furata est eum de medio filiorum regis, cum interficerentur, absconditque cum nutrice sua in cubiculo lectulorum. Iosabeth autem, quae absconderat eum, erat filia regis Ioram, uxor Ioiadae pontificis, soror Ochoziae; et idcirco Athalia non interfecit eum.
22.12 Fuit ergo cum eis in domo Dei absconditus sex annis, quibus regnavit Athalia super terram.
23.1 Aber im siebenten Jahre ermannte sich Jojada und nahm die Obersten der Hundertschaften, nämlich Asarja, den Sohn Jerohams, Ismael, den Sohn Johanans, Asarja, den Sohn Obeds, Maaseja, den Sohn Adajas, und Elischaphat, den Sohn Sichris, zu Verbündeten.
23.2 Die zogen umher und brachten die Leviten zusammen aus allen Städten Judas und die Familienhäupter von Israel, und sie kamen nach Jerusalem.
23.3 Und diese ganze Gemeinde machte im Hause Gottes einen Bund mit dem König; und er sprach zu ihnen: Siehe, des Königs Sohn soll König sein, wie der HERR betreffs der Söhne Davids gesagt hat!
23.4 So sollt ihr nun also tun: Ein Drittel von euch Priestern und Leviten, die ihr am Sabbat antretet, sollt als Türhüter an der Schwelle dienen;
23.5 und ein Drittel im Hause des Königs und ein Drittel am Grundtor, während alles Volk in den Vorhöfen am Hause des HERRN ist
23.6 es soll aber niemand in das Haus des HERRN gehen, nur die Priester und die Leviten dürfen hineingehen, denn sie sind heilig; aber alles Volk soll die Vorschriften des HERRN befolgen;
23.7 und die Leviten sollen den König umringen, ein jeder mit den Waffen in der Hand; und wer ins Haus eindringt, soll getötet werden; sie aber sollen den König umgeben, wenn er aus und eingeht.
23.8 Und die Leviten und ganz Juda handelten genau nach dem Befehl des Priesters Jojada; und ein jeder nahm seine Leute, die am Sabbat antraten, samt denen, die am Sabbat abtraten. Denn der Priester Jojada entließ die Abteilungen nicht.
23.9 Und der Priester Jojada gab den Obersten der Hundertschaften Speere und Schilde und die Tartschen des Königs David, die im Hause Gottes waren,
23.10 und stellte alles Volk, einen jeden mit der Waffe in der Hand, von der rechten Seite des Hauses bis zur linken Seite beim Altar und beim Hause um den König her auf.
23.11 Da brachten sie den Sohn des Königs hervor und setzten ihm die Krone auf und gaben ihm das Zeugnis und machten ihn zum König. Und Jojada samt seinen Söhnen salbten ihn und sprachen: Es lebe der König!
23.12 Als aber Atalia das Geschrei des Volkes hörte, das zulief und den König lobte, kam sie zu dem Volk im Hause des HERRN.
23.13 Und sie schaute, und siehe, der König stand an seiner Säule im Eingang, und die Obersten und Trompeter bei dem König, und alles Volk des Landes war fröhlich und stieß in die Trompeten, und die Sänger sangen zu den Saiteninstrumenten und verkündigten sein Lob. Da zerriß Atalia ihre Kleider und rief: Aufruhr, Aufruhr!
23.14 Aber Jojada, der Priester, ließ die Obersten über die Hundertschaften, welche über das Heer gesetzt waren, hinausgehen und sprach zu ihnen: Führet sie hinaus, außerhalb der Reihen, und wer ihr nachfolgt, den soll man mit dem Schwerte töten! (denn der Priester sprach: Ihr sollt sie nicht töten im Hause des HERRN!).
23.15 Und sie legten Hand an sie. Und als sie zum Eingang des Roßtors am Hause des Königs kam, tötete man sie daselbst.
23.16 Und Jojada machte einen Bund mit dem ganzen Volk und mit dem König, daß sie des HERRN Volk sein wollten.
23.17 Da ging alles Volk zum Hause Baals und zerstörte es, und sie zerbrachen seine Altäre, seine Bilder, und erwürgten Mattan, den Priester Baals, vor den Altären.
23.18 Und Jojada legte die Ämter im Hause des HERRN in die Hand der Priester und Leviten, die David über das Haus des HERRN verteilt hatte, um dem HERRN Brandopfer darzubringen, wie im Gesetze Moses geschrieben steht, mit Freuden und Gesang, nach der Verordnung Davids.
23.19 Und er stellte Torhüter an die Tore des Hauses des HERRN, damit niemand hineinkäme, der irgendwie unrein wäre.
23.20 Und er nahm die Obersten über die Hundertschaften und die Vornehmen und Herrscher über das Volk, auch alles Volk des Landes, und führte den König vom Hause des HERRN hinab, und sie kamen durch das obere Tor zum Hause des Königs und setzten den König auf den königlichen Thron.
23.21 Und alles Volk des Landes war fröhlich, und die Stadt ward stille. Atalia aber hatten sie mit dem Schwerte getötet.
23.1 καὶ ἐν τῷ ἔτει τῷ ἑβδόμῳ ἐκραταίωσεν ιωδαε καὶ ἔλαβεν τοὺς ἑκατοντάρχους τὸν αζαριαν υἱὸν ιωραμ καὶ τὸν ισμαηλ υἱὸν ιωαναν καὶ τὸν αζαριαν υἱὸν ωβηδ καὶ τὸν μαασαιαν υἱὸν αδαια καὶ τὸν ελισαφαν υἱὸν ζαχαρια μετ' αὐτοῦ εἰς οἶκον
23.2 καὶ ἐκύκλωσαν τὸν ιουδαν καὶ συνήγαγον τοὺς λευίτας ἐκ πασῶν τῶν πόλεων ιουδα καὶ ἄρχοντας πατριῶν τοῦ ισραηλ καὶ ἦλθον εἰς ιερουσαλημ
23.3 καὶ διέθεντο πᾶσα ἐκκλησία ιουδα διαθήκην ἐν οἴκῳ τοῦ θεοῦ μετὰ τοῦ βασιλέως καὶ ἔδειξεν αὐτοῖς τὸν υἱὸν τοῦ βασιλέως καὶ εἶπεν αὐτοῖς ἰδοὺ ὁ υἱὸς τοῦ βασιλέως βασιλευσάτω καθὼς ἐλάλησεν κύριος ἐπὶ τὸν οἶκον δαυιδ
23.4 νῦν ὁ λόγος οὗτος ὃν ποιήσετε τὸ τρίτον ἐξ ὑμῶν εἰσπορευέσθωσαν τὸ σάββατον τῶν ἱερέων καὶ τῶν λευιτῶν καὶ εἰς τὰς πύλας τῶν εἰσόδων
23.5 καὶ τὸ τρίτον ἐν οἴκῳ τοῦ βασιλέως καὶ τὸ τρίτον ἐν τῇ πύλῃ τῇ μέσῃ καὶ πᾶς ὁ λαὸς ἐν αὐλαῖς οἴκου κυρίου
23.6 καὶ μὴ εἰσελθέτω εἰς οἶκον κυρίου ἐὰν μὴ οἱ ἱερεῖς καὶ οἱ λευῖται καὶ οἱ λειτουργοῦντες τῶν λευιτῶν αὐτοὶ εἰσελεύσονται ὅτι ἅγιοί εἰσιν καὶ πᾶς ὁ λαὸς φυλασσέτω φυλακὰς κυρίου
23.7 καὶ κυκλώσουσιν οἱ λευῖται τὸν βασιλέα κύκλῳ ἀνδρὸς σκεῦος ἐν χειρὶ αὐτοῦ καὶ ὁ εἰσπορευόμενος εἰς τὸν οἶκον ἀποθανεῖται καὶ ἔσονται μετὰ τοῦ βασιλέως εἰσπορευομένου καὶ ἐκπορευομένου
23.8 καὶ ἐποίησαν οἱ λευῖται καὶ πᾶς ιουδα κατὰ πάντα ὅσα ἐνετείλατο ιωδαε ὁ ἱερεύς καὶ ἔλαβον ἕκαστος τοὺς ἄνδρας αὐτοῦ ἀπ' ἀρχῆς τοῦ σαββάτου ἕως ἐξόδου τοῦ σαββάτου ὅτι οὐ κατέλυσεν ιωδαε τὰς ἐφημερίας
23.9 καὶ ἔδωκεν τὰς μαχαίρας καὶ τοὺς θυρεοὺς καὶ τὰ ὅπλα ἃ ἦν τοῦ βασιλέως δαυιδ ἐν οἴκῳ τοῦ θεοῦ
23.10 καὶ ἔστησεν πάντα τὸν λαόν ἕκαστον ἐν τοῖς ὅπλοις αὐτοῦ ἀπὸ τῆς ὠμίας τοῦ οἴκου τῆς δεξιᾶς ἕως τῆς ὠμίας τῆς ἀριστερᾶς τοῦ θυσιαστηρίου καὶ τοῦ οἴκου ἐπὶ τὸν βασιλέα κύκλῳ
23.11 καὶ ἐξήγαγεν τὸν υἱὸν τοῦ βασιλέως καὶ ἔδωκεν ἐπ' αὐτὸν τὸ βασίλειον καὶ τὰ μαρτύρια καὶ ἐβασίλευσαν καὶ ἔχρισαν αὐτὸν ιωδαε καὶ οἱ υἱοὶ αὐτοῦ καὶ εἶπαν ζήτω ὁ βασιλεύς
23.12 καὶ ἤκουσεν γοθολια τὴν φωνὴν τοῦ λαοῦ τῶν τρεχόντων καὶ ἐξομολογουμένων καὶ αἰνούντων τὸν βασιλέα καὶ εἰσῆλθεν πρὸς τὸν βασιλέα εἰς οἶκον κυρίου
23.13 καὶ εἶδεν καὶ ἰδοὺ ὁ βασιλεὺς ἐπὶ τῆς στάσεως αὐτοῦ καὶ ἐπὶ τῆς εἰσόδου οἱ ἄρχοντες καὶ αἱ σάλπιγγες περὶ τὸν βασιλέα καὶ πᾶς ὁ λαὸς ηὐφράνθη καὶ ἐσάλπισαν ἐν ταῖς σάλπιγξιν καὶ οἱ ᾄδοντες ἐν τοῖς ὀργάνοις ᾠδοὶ καὶ ὑμνοῦντες αἶνον καὶ διέρρηξεν γοθολια τὴν στολὴν αὐτῆς καὶ ἐβόησεν καὶ εἶπεν ἐπιτιθέμενοι ἐπιτίθεσθε
23.14 καὶ ἐξῆλθεν ιωδαε ὁ ἱερεύς καὶ ἐνετείλατο ιωδαε ὁ ἱερεὺς τοῖς ἑκατοντάρχοις καὶ τοῖς ἀρχηγοῖς τῆς δυνάμεως καὶ εἶπεν αὐτοῖς ἐκβάλετε αὐτὴν ἐκτὸς τοῦ οἴκου καὶ εἰσέλθατε ὀπίσω αὐτῆς καὶ ἀποθανέτω μαχαίρᾳ ὅτι εἶπεν ὁ ἱερεύς μὴ ἀποθανέτω ἐν οἴκῳ κυρίου
23.15 καὶ ἔδωκαν αὐτῇ ἄνεσιν καὶ διῆλθεν διὰ τῆς πύλης τῶν ἱππέων τοῦ οἴκου τοῦ βασιλέως καὶ ἐθανάτωσαν αὐτὴν ἐκεῖ
23.16 καὶ διέθετο ιωδαε διαθήκην ἀνὰ μέσον αὐτοῦ καὶ τοῦ λαοῦ καὶ τοῦ βασιλέως εἶναι λαὸν τῷ κυρίῳ
23.17 καὶ εἰσῆλθεν πᾶς ὁ λαὸς τῆς γῆς εἰς οἶκον βααλ καὶ κατέσπασαν αὐτὸν καὶ τὰ θυσιαστήρια καὶ τὰ εἴδωλα αὐτοῦ ἐλέπτυναν καὶ τὸν ματθαν ἱερέα τῆς βααλ ἐθανάτωσαν ἐναντίον τῶν θυσιαστηρίων αὐτοῦ
23.18 καὶ ἐνεχείρησεν ιωδαε ὁ ἱερεὺς τὰ ἔργα οἴκου κυρίου διὰ χειρὸς ἱερέων καὶ λευιτῶν καὶ ἀνέστησεν τὰς ἐφημερίας τῶν ἱερέων καὶ τῶν λευιτῶν ἃς διέστειλεν δαυιδ ἐπὶ τὸν οἶκον κυρίου καὶ ἀνενέγκαι ὁλοκαυτώματα κυρίῳ καθὼς γέγραπται ἐν νόμῳ μωυσῆ ἐν εὐφροσύνῃ καὶ ἐν ᾠδαῖς διὰ χειρὸς δαυιδ
23.19 καὶ ἔστησαν οἱ πυλωροὶ ἐπὶ τὰς πύλας οἴκου κυρίου καὶ οὐκ εἰσελεύσεται ἀκάθαρτος εἰς πᾶν πρᾶγμα
23.20 καὶ ἔλαβεν τοὺς πατριάρχας καὶ τοὺς δυνατοὺς καὶ τοὺς ἄρχοντας τοῦ λαοῦ καὶ πάντα τὸν λαὸν τῆς γῆς καὶ ἀνεβίβασαν τὸν βασιλέα εἰς οἶκον κυρίου καὶ εἰσῆλθεν διὰ τῆς πύλης τῆς ἐσωτέρας εἰς τὸν οἶκον τοῦ βασιλέως καὶ ἐκάθισαν τὸν βασιλέα ἐπὶ τὸν θρόνον τῆς βασιλείας
23.21 καὶ ηὐφράνθη πᾶς ὁ λαὸς τῆς γῆς καὶ ἡ πόλις ἡσύχασεν καὶ τὴν γοθολιαν ἐθανάτωσαν μαχαίρᾳ
23.1 kai en toh etei toh ebdomoh ekrataiohsen iohdae kai elaben toys ekatontarchoys ton azarian yion iohram kai ton ismaehl yion iohanan kai ton azarian yion ohbehd kai ton maasaian yion adaia kai ton elisaphan yion zacharia met' aytoy eis oikon
23.2 kai ekyklohsan ton ioydan kai synehgagon toys leyitas ek pasohn tohn poleohn ioyda kai archontas patriohn toy israehl kai ehlthon eis ieroysalehm
23.3 kai diethento pasa ekklehsia ioyda diathehkehn en oikoh toy theoy meta toy basileohs kai edeixen aytois ton yion toy basileohs kai eipen aytois idoy o yios toy basileohs basileysatoh kathohs elalehsen kyrios epi ton oikon dayid
23.4 nyn o logos oytos on poiehsete to triton ex ymohn eisporeyesthohsan to sabbaton tohn iereohn kai tohn leyitohn kai eis tas pylas tohn eisodohn
23.5 kai to triton en oikoh toy basileohs kai to triton en teh pyleh teh meseh kai pas o laos en aylais oikoy kyrioy
23.6 kai meh eiselthetoh eis oikon kyrioy ean meh oi iereis kai oi leyitai kai oi leitoyrgoyntes tohn leyitohn aytoi eiseleysontai oti agioi eisin kai pas o laos phylassetoh phylakas kyrioy
23.7 kai kyklohsoysin oi leyitai ton basilea kykloh andros skeyos en cheiri aytoy kai o eisporeyomenos eis ton oikon apothaneitai kai esontai meta toy basileohs eisporeyomenoy kai ekporeyomenoy
23.8 kai epoiehsan oi leyitai kai pas ioyda kata panta osa eneteilato iohdae o iereys kai elabon ekastos toys andras aytoy ap' archehs toy sabbatoy eohs exodoy toy sabbatoy oti oy katelysen iohdae tas ephehmerias
23.9 kai edohken tas machairas kai toys thyreoys kai ta opla a ehn toy basileohs dayid en oikoh toy theoy
23.10 kai estehsen panta ton laon ekaston en tois oplois aytoy apo tehs ohmias toy oikoy tehs dexias eohs tehs ohmias tehs aristeras toy thysiastehrioy kai toy oikoy epi ton basilea kykloh
23.11 kai exehgagen ton yion toy basileohs kai edohken ep' ayton to basileion kai ta martyria kai ebasileysan kai echrisan ayton iohdae kai oi yioi aytoy kai eipan zehtoh o basileys
23.12 kai ehkoysen gotholia tehn phohnehn toy laoy tohn trechontohn kai exomologoymenohn kai ainoyntohn ton basilea kai eisehlthen pros ton basilea eis oikon kyrioy
23.13 kai eiden kai idoy o basileys epi tehs staseohs aytoy kai epi tehs eisodoy oi archontes kai ai salpigges peri ton basilea kai pas o laos ehyphrantheh kai esalpisan en tais salpigxin kai oi adontes en tois organois ohdoi kai ymnoyntes ainon kai dierrehxen gotholia tehn stolehn aytehs kai eboehsen kai eipen epitithemenoi epitithesthe
23.14 kai exehlthen iohdae o iereys kai eneteilato iohdae o iereys tois ekatontarchois kai tois archehgois tehs dynameohs kai eipen aytois ekbalete aytehn ektos toy oikoy kai eiselthate opisoh aytehs kai apothanetoh machaira oti eipen o iereys meh apothanetoh en oikoh kyrioy
23.15 kai edohkan ayteh anesin kai diehlthen dia tehs pylehs tohn ippeohn toy oikoy toy basileohs kai ethanatohsan aytehn ekei
23.16 kai dietheto iohdae diathehkehn ana meson aytoy kai toy laoy kai toy basileohs einai laon toh kyrioh
23.17 kai eisehlthen pas o laos tehs gehs eis oikon baal kai katespasan ayton kai ta thysiastehria kai ta eidohla aytoy eleptynan kai ton matthan ierea tehs baal ethanatohsan enantion tohn thysiastehriohn aytoy
23.18 kai enecheirehsen iohdae o iereys ta erga oikoy kyrioy dia cheiros iereohn kai leyitohn kai anestehsen tas ephehmerias tohn iereohn kai tohn leyitohn as diesteilen dayid epi ton oikon kyrioy kai anenegkai olokaytohmata kyrioh kathohs gegraptai en nomoh mohyseh en eyphrosyneh kai en ohdais dia cheiros dayid
23.19 kai estehsan oi pylohroi epi tas pylas oikoy kyrioy kai oyk eiseleysetai akathartos eis pan pragma
23.20 kai elaben toys patriarchas kai toys dynatoys kai toys archontas toy laoy kai panta ton laon tehs gehs kai anebibasan ton basilea eis oikon kyrioy kai eisehlthen dia tehs pylehs tehs esohteras eis ton oikon toy basileohs kai ekathisan ton basilea epi ton thronon tehs basileias
23.21 kai ehyphrantheh pas o laos tehs gehs kai eh polis ehsychasen kai tehn gotholian ethanatohsan machaira
23.1 וּבַשָּׁנָה הַשְּׁבִעִית הִתְחַזַּק יְהֹויָדָע וַיִּקַּח אֶת־שָׂרֵי הַמֵּאֹות לַעֲזַרְיָהוּ בֶן־יְרֹחָם וּלְיִשְׁמָעֵאל בֶּן־יְהֹוחָנָן וְלַעֲזַרְיָהוּ בֶן־עֹובֵד וְאֶת־מַעֲשֵׂיָהוּ בֶן־עֲדָיָהוּ וְאֶת־אֱלִישָׁפָט בֶּן־זִכְרִי עִמֹּו בַבְּרִית׃
23.2 וַיָּסֹבּוּ בִּיהוּדָה וַיִּקְבְּצוּ אֶת־הַלְוִיִּם מִכָּל־עָרֵי יְהוּדָה וְרָאשֵׁי הָאָבֹות לְיִשְׂרָאֵל וַיָּבֹאוּ אֶל־יְרוּשָׁלִָם׃
23.3 וַיִּכְרֹת כָּל־הַקָּהָל בְּרִית בְּבֵית הָאֱלֹהִים עִם־הַמֶּלֶךְ וַיֹּאמֶר לָהֶם הִנֵּה בֶן־הַמֶּלֶךְ יִמְלֹךְ כַּאֲשֶׁר דִּבֶּר יְהוָה עַל־בְּנֵי דָוִיד׃
23.4 זֶה הַדָּבָר אֲשֶׁר תַּעֲשׂוּ הַשְּׁלִשִׁית מִכֶּם בָּאֵי הַשַּׁבָּת לַכֹּהֲנִים וְלַלְוִיִּם לְשֹׁעֲרֵי הַסִּפִּים׃
23.5 וְהַשְּׁלִשִׁית בְּבֵית הַמֶּלֶךְ וְהַשְּׁלִשִׁית בְּשַׁעַר הַיְסֹוד וְכָל־הָעָם בְּחַצְרֹות בֵּית יְהוָה׃
23.6 וְאַל־יָבֹוא בֵית־יְהוָה כִּי אִם־הַכֹּהֲנִים וְהַמְשָׁרְתִים לַלְוִיִּם הֵמָּה יָבֹאוּ כִּי־קֹדֶשׁ הֵמָּה וְכָל־הָעָם יִשְׁמְרוּ מִשְׁמֶרֶת יְהוָה׃
23.7 וְהִקִּיפוּ הַלְוִיִּם אֶת־הַמֶּלֶךְ סָבִיב אִישׁ וְכֵלָיו בְּיָדֹו וְהַבָּא אֶל־הַבַּיִת יוּמָת וִהְיוּ אֶת־הַמֶּלֶךְ בְּבֹאֹו וּבְצֵאתֹו׃
23.8 וַיַּעֲשׂוּ הַלְוִיִּם וְכָל־יְהוּדָה כְּכֹל אֲשֶׁר־צִוָּה יְהֹויָדָע הַכֹּהֵן וַיִּקְחוּ אִישׁ אֶת־אֲנָשָׁיו בָּאֵי הַשַּׁבָּת עִם יֹוצְאֵי הַשַּׁבָּת כִּי לֹא פָטַר יְהֹויָדָע הַכֹּהֵן אֶת־הַמַּחְלְקֹות׃
23.9 וַיִּתֵּן יְהֹויָדָע הַכֹּהֵן לְשָׂרֵי הַמֵּאֹות אֶת־הַחֲנִיתִים וְאֶת־הַמָּגִנֹּות וְאֶת־הַשְּׁלָטִים אֲשֶׁר לַמֶּלֶךְ דָּוִיד אֲשֶׁר בֵּית הָאֱלֹהִים׃
23.10 וַיַּעֲמֵד אֶת־כָּל־הָעָם וְאִישׁ ׀ שִׁלְחֹו בְיָדֹו מִכֶּתֶף הַבַּיִת הַיְמָנִית עַד־כֶּתֶף הַבַּיִת הַשְּׂמָאלִית לַמִּזְבֵּחַ וְלַבָּיִת עַל־הַמֶּלֶךְ סָבִיב׃
23.11 וַיֹּוצִיאוּ אֶת־בֶּן־הַמֶּלֶךְ וַיִּתְּנוּ עָלָיו אֶת־הַנֵּזֶר וְאֶת־הָעֵדוּת וַיַּמְלִיכוּ אֹתֹו וַיִּמְשָׁחֻהוּ יְהֹויָדָע וּבָנָיו וַיֹּאמְרוּ יְחִי הַמֶּלֶךְ׃ ס
23.12 וַתִּשְׁמַע עֲתַלְיָהוּ אֶת־קֹול הָעָם הָרָצִים וְהַמְהַלְלִים אֶת־הַמֶּלֶךְ וַתָּבֹוא אֶל־הָעָם בֵּית יְהוָה׃
23.13 וַתֵּרֶא וְהִנֵּה הַמֶּלֶךְ עֹומֵד עַל־עַמּוּדֹו בַּמָּבֹוא וְהַשָּׂרִים וְהַחֲצֹצְרֹות עַל־הַמֶּלֶךְ וְכָל־עַם הָאָרֶץ שָׂמֵחַ וְתֹוקֵעַ בַּחֲצֹצְרֹות וְהַמְשֹׁורֲרִים בִּכְלֵי הַשִּׁיר וּמֹודִיעִים לְהַלֵּל וַתִּקְרַע עֲתַלְיָהוּ אֶת־בְּגָדֶיהָ וַתֹּאמֶר קֶשֶׁר קָשֶׁר׃ ס
23.14 וַיֹּוצֵא יְהֹויָדָע הַכֹּהֵן אֶת־שָׂרֵי הַמֵּאֹות ׀ פְּקוּדֵי הַחַיִל וַיֹּאמֶר אֲלֵהֶם הֹוצִיאוּהָ אֶל־מִבֵּית הַשְּׂדֵרֹות וְהַבָּא אַחֲרֶיהָ יוּמַת בֶּחָרֶב כִּי אָמַר הַכֹּהֵן לֹא תְמִיתוּהָ בֵּית יְהוָה׃
23.15 וַיָּשִׂימוּ לָהּ יָדַיִם וַתָּבֹוא אֶל־מְבֹוא שַׁעַר־הַסּוּסִים בֵּית הַמֶּלֶךְ וַיְמִיתוּהָ שָׁם׃ פ
23.16 וַיִּכְרֹת יְהֹויָדָע בְּרִית בֵּינֹו וּבֵין כָּל־הָעָם וּבֵין הַמֶּלֶךְ לִהְיֹות לְעָם לַיהוָה׃
23.17 וַיָּבֹאוּ כָל־הָעָם בֵּית־הַבַּעַל וַיִּתְּצֻהוּ וְאֶת־מִזְבְּחֹתָיו וְאֶת־צְלָמָיו שִׁבֵּרוּ וְאֵת מַתָּן כֹּהֵן הַבַּעַל הָרְגוּ לִפְנֵי הַמִּזְבְּחֹות׃
23.18 וַיָּשֶׂם יְהֹויָדָע פְּקֻדֹּת בֵּית יְהוָה בְּיַד הַכֹּהֲנִים הַלְוִיִּם אֲשֶׁר חָלַק דָּוִיד עַל־בֵּית יְהוָה לְהַעֲלֹות עֹלֹות יְהוָה כַּכָּתוּב בְּתֹורַת מֹשֶׁה בְּשִׂמְחָה וּבְשִׁיר עַל יְדֵי דָוִיד׃
23.19 וַיַּעֲמֵד הַשֹּׁועֲרִים עַל־שַׁעֲרֵי בֵּית יְהוָה וְלֹא־יָבֹא טָמֵא לְכָל־דָּבָר׃
23.20 וַיִּקַּח אֶת־שָׂרֵי הַמֵּאֹות וְאֶת־הָאַדִּירִים וְאֶת־הַמֹּושְׁלִים בָּעָם וְאֵת ׀ כָּל־עַם הָאָרֶץ וַיֹּורֶד אֶת־הַמֶּלֶךְ מִבֵּית יְהוָה וַיָּבֹאוּ בְּתֹוךְ־שַׁעַר הָעֶלְיֹון בֵּית הַמֶּלֶךְ וַיֹּושִׁיבוּ אֶת־הַמֶּלֶךְ עַל כִּסֵּא הַמַּמְלָכָה׃
23.21 וַיִּשְׂמְחוּ כָל־עַם־הָאָרֶץ וְהָעִיר שָׁקָטָה וְאֶת־עֲתַלְיָהוּ הֵמִיתוּ בֶחָרֶב׃ ס
23.1 wbaxxaanaaH HaxxbiOijt Hithazaq jHowjaadaaO wajiqah Aaet-xaarej HameAowt laOazarjaaHw baen-jrohaam wljixxmaaOeAl baen-jHowhaanaan wlaOazarjaaHw baen-Oowbed wAaet-maOaxejaaHw baen-OadaajaaHw wAaet-AaelijxxaapaaT baen-zikrij Oimow babrijt׃
23.2 wajaasobw bijHwdaaH wajiqbcw Aaet-Halwijim mikaal-Oaarej jHwdaaH wraaAxxej HaaAaabowt ljixraaAel wajaaboAw Aael-jrwxxaalaaim׃
23.3 wajikrot kaal-HaqaaHaal brijt bbejt HaaAaeloHijm Oim-Hamaelaek wajoAmaer laaHaem HineH baen-Hamaelaek jimlok kaAaxxaer dibaer jHwaaH Oal-bnej daawijd׃
23.4 zaeH Hadaabaar Aaxxaer taOaxw Haxxlixxijt mikaem baaAej Haxxabaat lakoHanijm wlalwijim lxxoOarej Hasipijm׃
23.5 wHaxxlixxijt bbejt Hamaelaek wHaxxlixxijt bxxaOar Hajsowd wkaal-HaaOaam bhacrowt bejt jHwaaH׃
23.6 wAal-jaabowA bejt-jHwaaH kij Aim-HakoHanijm wHamxxaartijm lalwijim HemaaH jaaboAw kij-qodaexx HemaaH wkaal-HaaOaam jixxmrw mixxmaeraet jHwaaH׃
23.7 wHiqijpw Halwijim Aaet-Hamaelaek saabijb Aijxx wkelaajw bjaadow wHabaaA Aael-Habajit jwmaat wiHjw Aaet-Hamaelaek bboAow wbceAtow׃
23.8 wajaOaxw Halwijim wkaal-jHwdaaH kkol Aaxxaer-ciwaaH jHowjaadaaO HakoHen wajiqhw Aijxx Aaet-Aanaaxxaajw baaAej Haxxabaat Oim jowcAej Haxxabaat kij loA paaTar jHowjaadaaO HakoHen Aaet-Hamahlqowt׃
23.9 wajiten jHowjaadaaO HakoHen lxaarej HameAowt Aaet-Hahanijtijm wAaet-Hamaaginowt wAaet-HaxxlaaTijm Aaxxaer lamaelaek daawijd Aaxxaer bejt HaaAaeloHijm׃
23.10 wajaOamed Aaet-kaal-HaaOaam wAijxx xxilhow bjaadow mikaetaep Habajit Hajmaanijt Oad-kaetaep Habajit HaxmaaAlijt lamizbeha wlabaajit Oal-Hamaelaek saabijb׃
23.11 wajowcijAw Aaet-baen-Hamaelaek wajitnw Oaalaajw Aaet-Hanezaer wAaet-HaaOedwt wajamlijkw Aotow wajimxxaahuHw jHowjaadaaO wbaanaajw wajoAmrw jhij Hamaelaek׃ s
23.12 watixxmaO OataljaaHw Aaet-qowl HaaOaam Haaraacijm wHamHallijm Aaet-Hamaelaek wataabowA Aael-HaaOaam bejt jHwaaH׃
23.13 wateraeA wHineH Hamaelaek Oowmed Oal-Oamwdow bamaabowA wHaxaarijm wHahacocrowt Oal-Hamaelaek wkaal-Oam HaaAaaraec xaameha wtowqeOa bahacocrowt wHamxxowrarijm biklej Haxxijr wmowdijOijm lHalel watiqraO OataljaaHw Aaet-bgaadaejHaa watoAmaer qaexxaer qaaxxaer׃ s
23.14 wajowceA jHowjaadaaO HakoHen Aaet-xaarej HameAowt pqwdej Hahajil wajoAmaer AaleHaem HowcijAwHaa Aael-mibejt Haxderowt wHabaaA AaharaejHaa jwmat baehaaraeb kij Aaamar HakoHen loA tmijtwHaa bejt jHwaaH׃
23.15 wajaaxijmw laaH jaadajim wataabowA Aael-mbowA xxaOar-Haswsijm bejt Hamaelaek wajmijtwHaa xxaam׃ p
23.16 wajikrot jHowjaadaaO brijt bejnow wbejn kaal-HaaOaam wbejn Hamaelaek liHjowt lOaam lajHwaaH׃
23.17 wajaaboAw kaal-HaaOaam bejt-HabaOal wajitcuHw wAaet-mizbhotaajw wAaet-claamaajw xxiberw wAet mataan koHen HabaOal Haargw lipnej Hamizbhowt׃
23.18 wajaaxaem jHowjaadaaO pqudot bejt jHwaaH bjad HakoHanijm Halwijim Aaxxaer haalaq daawijd Oal-bejt jHwaaH lHaOalowt Oolowt jHwaaH kakaatwb btowrat moxxaeH bximhaaH wbxxijr Oal jdej daawijd׃
23.19 wajaOamed HaxxowOarijm Oal-xxaOarej bejt jHwaaH wloA-jaaboA TaameA lkaal-daabaar׃
23.20 wajiqah Aaet-xaarej HameAowt wAaet-HaaAadijrijm wAaet-Hamowxxlijm baaOaam wAet kaal-Oam HaaAaaraec wajowraed Aaet-Hamaelaek mibejt jHwaaH wajaaboAw btowk-xxaOar HaaOaeljown bejt Hamaelaek wajowxxijbw Aaet-Hamaelaek Oal kiseA HamamlaakaaH׃
23.21 wajixmhw kaal-Oam-HaaAaaraec wHaaOijr xxaaqaaTaaH wAaet-OataljaaHw Hemijtw baehaaraeb׃ s
23.1 ובשנה השבעית התחזק יהוידע ויקח את־שרי המאות לעזריהו בן־ירחם ולישמעאל בן־יהוחנן ולעזריהו בן־עובד ואת־מעשיהו בן־עדיהו ואת־אלישפט בן־זכרי עמו בברית׃
23.2 ויסבו ביהודה ויקבצו את־הלוים מכל־ערי יהודה וראשי האבות לישראל ויבאו אל־ירושלם׃
23.3 ויכרת כל־הקהל ברית בבית האלהים עם־המלך ויאמר להם הנה בן־המלך ימלך כאשר דבר יהוה על־בני דויד׃
23.4 זה הדבר אשר תעשו השלשית מכם באי השבת לכהנים וללוים לשערי הספים׃
23.5 והשלשית בבית המלך והשלשית בשער היסוד וכל־העם בחצרות בית יהוה׃
23.6 ואל־יבוא בית־יהוה כי אם־הכהנים והמשרתים ללוים המה יבאו כי־קדש המה וכל־העם ישמרו משמרת יהוה׃
23.7 והקיפו הלוים את־המלך סביב איש וכליו בידו והבא אל־הבית יומת והיו את־המלך בבאו ובצאתו׃
23.8 ויעשו הלוים וכל־יהודה ככל אשר־צוה יהוידע הכהן ויקחו איש את־אנשיו באי השבת עם יוצאי השבת כי לא פטר יהוידע הכהן את־המחלקות׃
23.9 ויתן יהוידע הכהן לשרי המאות את־החניתים ואת־המגנות ואת־השלטים אשר למלך דויד אשר בית האלהים׃
23.10 ויעמד את־כל־העם ואיש ׀ שלחו בידו מכתף הבית הימנית עד־כתף הבית השמאלית למזבח ולבית על־המלך סביב׃
23.11 ויוציאו את־בן־המלך ויתנו עליו את־הנזר ואת־העדות וימליכו אתו וימשחהו יהוידע ובניו ויאמרו יחי המלך׃ ס
23.12 ותשמע עתליהו את־קול העם הרצים והמהללים את־המלך ותבוא אל־העם בית יהוה׃
23.13 ותרא והנה המלך עומד על־עמודו במבוא והשרים והחצצרות על־המלך וכל־עם הארץ שמח ותוקע בחצצרות והמשוררים בכלי השיר ומודיעים להלל ותקרע עתליהו את־בגדיה ותאמר קשר קשר׃ ס
23.14 ויוצא יהוידע הכהן את־שרי המאות ׀ פקודי החיל ויאמר אלהם הוציאוה אל־מבית השדרות והבא אחריה יומת בחרב כי אמר הכהן לא תמיתוה בית יהוה׃
23.15 וישימו לה ידים ותבוא אל־מבוא שער־הסוסים בית המלך וימיתוה שם׃ פ
23.16 ויכרת יהוידע ברית בינו ובין כל־העם ובין המלך להיות לעם ליהוה׃
23.17 ויבאו כל־העם בית־הבעל ויתצהו ואת־מזבחתיו ואת־צלמיו שברו ואת מתן כהן הבעל הרגו לפני המזבחות׃
23.18 וישם יהוידע פקדת בית יהוה ביד הכהנים הלוים אשר חלק דויד על־בית יהוה להעלות עלות יהוה ככתוב בתורת משה בשמחה ובשיר על ידי דויד׃
23.19 ויעמד השוערים על־שערי בית יהוה ולא־יבא טמא לכל־דבר׃
23.20 ויקח את־שרי המאות ואת־האדירים ואת־המושלים בעם ואת ׀ כל־עם הארץ ויורד את־המלך מבית יהוה ויבאו בתוך־שער העליון בית המלך ויושיבו את־המלך על כסא הממלכה׃
23.21 וישמחו כל־עם־הארץ והעיר שקטה ואת־עתליהו המיתו בחרב׃ ס
23.1 wbxnH HxbOjt Hthzq jHwjdO wjqh At-xrj HmAwt lOzrjHw bn-jrhm wljxmOAl bn-jHwhnn wlOzrjHw bn-Owbd wAt-mOxjHw bn-OdjHw wAt-AljxpT bn-zkrj Omw bbrjt׃
23.2 wjsbw bjHwdH wjqbcw At-Hlwjm mkl-Orj jHwdH wrAxj HAbwt ljxrAl wjbAw Al-jrwxlm׃
23.3 wjkrt kl-HqHl brjt bbjt HAlHjm Om-Hmlk wjAmr lHm HnH bn-Hmlk jmlk kAxr dbr jHwH Ol-bnj dwjd׃
23.4 zH Hdbr Axr tOxw Hxlxjt mkm bAj Hxbt lkHnjm wllwjm lxOrj Hspjm׃
23.5 wHxlxjt bbjt Hmlk wHxlxjt bxOr Hjswd wkl-HOm bhcrwt bjt jHwH׃
23.6 wAl-jbwA bjt-jHwH kj Am-HkHnjm wHmxrtjm llwjm HmH jbAw kj-qdx HmH wkl-HOm jxmrw mxmrt jHwH׃
23.7 wHqjpw Hlwjm At-Hmlk sbjb Ajx wkljw bjdw wHbA Al-Hbjt jwmt wHjw At-Hmlk bbAw wbcAtw׃
23.8 wjOxw Hlwjm wkl-jHwdH kkl Axr-cwH jHwjdO HkHn wjqhw Ajx At-Anxjw bAj Hxbt Om jwcAj Hxbt kj lA pTr jHwjdO HkHn At-Hmhlqwt׃
23.9 wjtn jHwjdO HkHn lxrj HmAwt At-Hhnjtjm wAt-Hmgnwt wAt-HxlTjm Axr lmlk dwjd Axr bjt HAlHjm׃
23.10 wjOmd At-kl-HOm wAjx xlhw bjdw mktp Hbjt Hjmnjt Od-ktp Hbjt HxmAljt lmzbh wlbjt Ol-Hmlk sbjb׃
23.11 wjwcjAw At-bn-Hmlk wjtnw Oljw At-Hnzr wAt-HOdwt wjmljkw Atw wjmxhHw jHwjdO wbnjw wjAmrw jhj Hmlk׃ s
23.12 wtxmO OtljHw At-qwl HOm Hrcjm wHmHlljm At-Hmlk wtbwA Al-HOm bjt jHwH׃
23.13 wtrA wHnH Hmlk Owmd Ol-Omwdw bmbwA wHxrjm wHhccrwt Ol-Hmlk wkl-Om HArc xmh wtwqO bhccrwt wHmxwrrjm bklj Hxjr wmwdjOjm lHll wtqrO OtljHw At-bgdjH wtAmr qxr qxr׃ s
23.14 wjwcA jHwjdO HkHn At-xrj HmAwt pqwdj Hhjl wjAmr AlHm HwcjAwH Al-mbjt Hxdrwt wHbA AhrjH jwmt bhrb kj Amr HkHn lA tmjtwH bjt jHwH׃
23.15 wjxjmw lH jdjm wtbwA Al-mbwA xOr-Hswsjm bjt Hmlk wjmjtwH xm׃ p
23.16 wjkrt jHwjdO brjt bjnw wbjn kl-HOm wbjn Hmlk lHjwt lOm ljHwH׃
23.17 wjbAw kl-HOm bjt-HbOl wjtcHw wAt-mzbhtjw wAt-clmjw xbrw wAt mtn kHn HbOl Hrgw lpnj Hmzbhwt׃
23.18 wjxm jHwjdO pqdt bjt jHwH bjd HkHnjm Hlwjm Axr hlq dwjd Ol-bjt jHwH lHOlwt Olwt jHwH kktwb btwrt mxH bxmhH wbxjr Ol jdj dwjd׃
23.19 wjOmd HxwOrjm Ol-xOrj bjt jHwH wlA-jbA TmA lkl-dbr׃
23.20 wjqh At-xrj HmAwt wAt-HAdjrjm wAt-Hmwxljm bOm wAt kl-Om HArc wjwrd At-Hmlk mbjt jHwH wjbAw btwk-xOr HOljwn bjt Hmlk wjwxjbw At-Hmlk Ol ksA HmmlkH׃
23.21 wjxmhw kl-Om-HArc wHOjr xqTH wAt-OtljHw Hmjtw bhrb׃ s
23.1 Anno autem septimo confor tatus Ioiada assumpsit centu riones, Azariam videlicet filium Ieroham et Ismael filium Iohanan, Azariam quoque filium Obed et Maasiam filium Adaiae et Elisaphat filium Zechri, et iniit cum eis foedus.
23.2 Qui circumeuntes Iudam congregaverunt Levitas de cunctis urbibus Iudae et principes familiarum Israel veneruntque in Ierusalem.
23.3 Iniit igitur omnis congregatio pactum in domo Dei cum rege. Dixitque ad eos Ioiada: “ Ecce filius regis regnabit, sicut locutus est Dominus super filios David.
23.4 Hoc est ergo, quod facietis.
23.5 Tertia pars vestrum, qui veniunt ad sabbatum sacerdotum et Levitarum et ianitorum, erit in portis, tertia vero pars ad domum regis et tertia in porta, quae appellatur Fundamenti; omne vero reliquum vulgus sit in atriis domus Domini.
23.6 Nec quisquam alius ingrediatur domum Domini, nisi sacerdotes et qui ministrant de Levitis; ipsi tantummodo ingrediantur, quia sanctificati sunt. Et omne reliquum vulgus observet observationem Domini.
23.7 Levitae autem circumdent regem habentes singuli arma sua in manu. Et si quis alius ingressus fuerit templum, interficiatur. Sintque cum rege et intrante et egrediente ”.
23.8 Fecerunt igitur Levitae et universus Iuda iuxta omnia, quae praeceperat Ioiada pontifex; et assumpserunt singuli viros suos, qui veniebant sabbato cum his, qui sabbato egressuri erant: siquidem Ioiada pontifex non dimisit abire turmas, quae sibi per singulas hebdomadas succedere consueverant.
23.9 Deditque Ioiada sacerdos centurionibus lanceas clipeosque et peltas regis David, quae erant in domo Dei.
23.10 Constituitque omnem populum tenentium tela a parte templi dextra usque ad partem templi sinistram coram altari et templo per circuitum regis.
23.11 Et eduxerunt filium regis et dederunt ei diadema et testimonium et constituerunt eum regem. Unxerunt quoque illum Ioiada pontifex et filii eius; imprecatique sunt ei atque dixerunt: “ Vivat rex! ”.
23.12 Quod cum audisset Athalia, vocem scilicet currentium atque laudantium regem, ingressa est ad populum in templum Domini.
23.13 Cumque vidisset regem stantem super gradum suum in introitu et principes tubasque circa eum omnemque populum terrae gaudentem atque clangentem tubis cantoresque cum diversi generis organis signum dantes ad laudandum, scidit vestimenta sua et ait: “ Coniuratio, coniuratio! ”.
23.14 Praecepit autem Ioiada pontifex centurionibus, qui erant super exercitum, dicens: “ Educite illam extra saepta templi! Qui autem sequetur eam, interficiatur foris gladio! ”. Dixerat enim sacerdos: “ Non occidetis eam in domo Domini! ”.
23.15 Et imposuerunt ei manus; cumque intrasset portam Equorum domus regis, interfecerunt eam ibi.
23.16 Pepigit autem Ioiada foedus inter se universumque populum et regem, ut esset populus Domini.
23.17 Itaque ingressus est omnis populus domum Baal et destruxerunt eam et altaria ac simulacra illius confregerunt; Matthan quoque sacerdotem Baal interfecerunt ante aras.
23.18 Constituit autem Ioiada praepositos in domo Domini sub manibus sacerdotum et Levitarum, quos distribuit David in domo Domini, ut offerrent holocausta Domino, sicut scriptum est in lege Moysi, in gaudio et canticis iuxta dispositionem David.
23.19 Constituit quoque ianitores in portis domus Domini, ut non ingrederetur eam immundus in omni re.
23.20 Assumpsitque centuriones et fortissimos viros ac principes populi et omne vulgus terrae, et fecerunt descendere regem de domo Domini et introire per medium portae Superioris in domum regis et collocaverunt eum in solio regali.
23.21 Laetatusque est omnis populus terrae, et urbs quievit; porro Athalia interfecta est gladio.
24.1 Joas war sieben Jahre alt, als er König ward, und regierte vierzig Jahre lang zu Jerusalem. Seine Mutter hieß Zibja, von Beerseba.
24.2 Und Joas tat, was recht war in den Augen des HERRN, solange der Priester Jojada lebte.
24.3 Und Jojada gab ihm zwei Frauen, und er zeugte Söhne und Töchter.
24.4 Darnach nahm sich Joas vor, das Haus des HERRN zu erneuern.
24.5 Und er versammelte die Priester und Leviten und sprach zu ihnen: Ziehet aus zu den Städten Judas und sammelt Geld aus ganz Israel, um das Haus eures Gottes jährlich auszubessern, und beeilet euch damit! Aber die Leviten beeilten sich nicht.
24.6 Da rief der König den Jojada, den Oberpriester, und sprach zu ihm: Warum verlangst du nicht von den Leviten, daß sie von Juda und Jerusalem die Steuer einbringen, welche Mose, der Knecht des HERRN, auferlegte und welche die Gemeinde Israel zur Hütte des Zeugnisses brachte?
24.7 Denn die gottlose Atalia und ihre Söhne haben das Haus des HERRN aufgebrochen und alle Heiligtümer, welche zum Hause des HERRN gehören, den Baalen zugeeignet.
24.8 Da befahl der König, daß man eine Lade mache und sie außerhalb des Tores am Hause des HERRN aufstelle.
24.9 Und man ließ in Juda und Jerusalem ausrufen, daß man dem HERRN die Steuer bringe, welche Mose, der Knecht Gottes, in der Wüste Israel auferlegt hatte.
24.10 Da freuten sich alle Obersten und das ganze Volk und brachten sie und warfen sie in die Lade, bis sie es alle getan hatten.
24.11 Und wenn es Zeit war, die Lade durch die Leviten zu der königlichen Behörde zu bringen, und wenn man sah, daß viel Geld darin war, so kamen der Schreiber des Königs und der Verordnete des Oberpriesters und leerten die Lade und trugen sie wieder an ihren Ort. Also taten sie von Zeit zu Zeit, so daß sie viel Geld zusammenbrachten.
24.12 Und der König und Jojada gaben es denen, welche das Werk des Dienstes am Hause des HERRN betrieben; die dingten Steinmetzen und Zimmerleute, das Haus des HERRN zu erneuern, auch Meister in Eisen und Erz, das Haus des HERRN auszubessern.
24.13 Und die Handwerker arbeiteten, so daß die Verbesserung des Werkes unter ihrer Hand zunahm, und sie stellten das Haus Gottes wieder in seinen rechten Stand und machten es fest.
24.14 Und als sie es vollendet hatten, brachten sie das übrige Geld vor den König und vor Jojada; davon machte man Geräte für das Haus des HERRN, Geräte für den Dienst und für die Opfer, Schalen und goldene und silberne Geräte. Und sie opferten Brandopfer im Hause des HERRN immerdar, solange Jojada lebte.
24.15 Jojada aber ward alt und lebenssatt und starb; er war bei seinem Tod hundertdreißig Jahre alt.
24.16 Und sie begruben ihn in der Stadt Davids, bei den Königen, weil er an Israel wohlgetan hatte, auch an Gott und an seinem Hause.
24.17 Aber nach Jojadas Tod kamen die Obersten in Juda und huldigten dem König; da hörte der König auf sie.
24.18 Und sie verließen das Haus des HERRN, des Gottes ihrer Väter, und dienten den Ascheren und Götzenbildern. Da kam der Zorn Gottes über Juda und Jerusalem um dieser ihrer Schuld willen.
24.19 Er sandte aber Propheten zu ihnen, um sie zum HERRN zurückzubringen; und diese vermahnten sie ernstlich, aber sie hörten nicht darauf.
24.20 Da kam der Geist Gottes über Sacharja, den Sohn Jojadas, des Priesters, so daß er wider das Volk auftrat und zu ihnen sprach: So spricht Gott: Warum übertretet ihr die Gebote des HERRN? Das bringt euch kein Glück, denn weil ihr den HERRN verlassen habt, wird er euch auch verlassen!
24.21 Aber sie machten eine Verschwörung wider ihn und steinigten ihn auf Befehl des Königs im Vorhofe am Hause des HERRN.
24.22 Und der König Joas gedachte nicht an die Liebe, die sein Vater Jojada ihm erwiesen, sondern brachte dessen Sohn um. Als der aber starb, sprach er: Der HERR wird es sehen und richten!
24.23 Und um die Jahreswende zog das Heer der Syrer wider ihn herauf, und sie kamen nach Juda und Jerusalem und vertilgten alle Obersten des Volkes aus dem Volk und sandten alle ihre Habe zu dem König von Damaskus.
24.24 Denn obwohl das Heer der Syrer nur aus wenig Leuten bestand, gab doch der HERR ein sehr großes Heer in ihre Hand, weil jene den HERRN, den Gott ihrer Väter, verlassen hatten. Also vollzogen sie das Strafgericht an Joas.
24.25 Und als sie von ihm abzogen, wobei sie ihn schwer verwundet zurückließen, machten seine Knechte eine Verschwörung wider ihn, wegen der Blutschuld an den Söhnen des Priesters Jojada, und töteten ihn auf seinem Bette; und er starb, und man begrub ihn in der Stadt Davids, aber nicht in den Gräbern der Könige.
24.26 Die sich aber gegen ihn verschworen hatten, waren diese: Sabad, der Sohn der Ammoniterin Simeat, und Josabad, der Sohn der Moabiterin Simrit.
24.27 Aber seine Söhne und die Summe, die ihm auferlegt wurde, und die Wiederherstellung des Hauses Gottes, siehe, das ist beschrieben in der Erklärung des Buches der Könige. Und Amazia, sein Sohn, ward König an seiner Statt.
24.1 ὢν ἑπτὰ ἐτῶν ιωας ἐν τῷ βασιλεῦσαι αὐτὸν καὶ τεσσαράκοντα ἔτη ἐβασίλευσεν ἐν ιερουσαλημ καὶ ὄνομα τῇ μητρὶ αὐτοῦ σαβια ἐκ βηρσαβεε
24.2 καὶ ἐποίησεν ιωας τὸ εὐθὲς ἐνώπιον κυρίου πάσας τὰς ἡμέρας ιωδαε τοῦ ἱερέως
24.3 καὶ ἔλαβεν αὐτῷ ιωδαε γυναῖκας δύο καὶ ἐγέννησεν υἱοὺς καὶ θυγατέρας
24.4 καὶ ἐγένετο μετὰ ταῦτα καὶ ἐγένετο ἐπὶ καρδίαν ιωας ἐπισκευάσαι τὸν οἶκον κυρίου
24.5 καὶ συνήγαγεν τοὺς ἱερεῖς καὶ τοὺς λευίτας καὶ εἶπεν αὐτοῖς ἐξέλθατε εἰς τὰς πόλεις ιουδα καὶ συναγάγετε ἀπὸ παντὸς ισραηλ ἀργύριον κατισχῦσαι τὸν οἶκον κυρίου ἐνιαυτὸν κατ' ἐνιαυτὸν καὶ σπεύσατε λαλῆσαι καὶ οὐκ ἔσπευσαν οἱ λευῖται
24.6 καὶ ἐκάλεσεν ὁ βασιλεὺς ιωας τὸν ιωδαε τὸν ἄρχοντα καὶ εἶπεν αὐτῷ διὰ τί οὐκ ἐπεσκέψω περὶ τῶν λευιτῶν τοῦ εἰσενέγκαι ἀπὸ ιουδα καὶ ιερουσαλημ τὸ κεκριμένον ὑπὸ μωυσῆ ἀνθρώπου τοῦ θεοῦ ὅτε ἐξεκκλησίασεν τὸν ισραηλ εἰς τὴν σκηνὴν τοῦ μαρτυρίου
24.7 ὅτι γοθολια ἦν ἡ ἄνομος καὶ οἱ υἱοὶ αὐτῆς κατέσπασαν τὸν οἶκον τοῦ θεοῦ καὶ γὰρ τὰ ἅγια οἴκου κυρίου ἐποίησαν ταῖς βααλιμ
24.8 καὶ εἶπεν ὁ βασιλεύς γενηθήτω γλωσσόκομον καὶ τεθήτω ἐν πύλῃ οἴκου κυρίου ἔξω
24.9 καὶ κηρυξάτωσαν ἐν ιουδα καὶ ἐν ιερουσαλημ εἰσενέγκαι κυρίῳ καθὼς εἶπεν μωυσῆς παῖς τοῦ θεοῦ ἐπὶ τὸν ισραηλ ἐν τῇ ἐρήμῳ
24.10 καὶ ἔδωκαν πάντες ἄρχοντες καὶ πᾶς ὁ λαὸς καὶ εἰσέφερον καὶ ἐνέβαλλον εἰς τὸ γλωσσόκομον ἕως οὗ ἐπληρώθη
24.11 καὶ ἐγένετο ὡς εἰσέφερον τὸ γλωσσόκομον πρὸς τοὺς προστάτας τοῦ βασιλέως διὰ χειρὸς τῶν λευιτῶν καὶ ὡς εἶδον ὅτι ἐπλεόνασεν τὸ ἀργύριον καὶ ἦλθεν ὁ γραμματεὺς τοῦ βασιλέως καὶ ὁ προστάτης τοῦ ἱερέως τοῦ μεγάλου καὶ ἐξεκένωσαν τὸ γλωσσόκομον καὶ κατέστησαν εἰς τὸν τόπον αὐτοῦ οὕτως ἐποίουν ἡμέραν ἐξ ἡμέρας καὶ συνήγαγον ἀργύριον πολύ
24.12 καὶ ἔδωκεν αὐτὸ ὁ βασιλεὺς καὶ ιωδαε ὁ ἱερεὺς τοῖς ποιοῦσιν τὰ ἔργα εἰς τὴν ἐργασίαν οἴκου κυρίου καὶ ἐμισθοῦντο λατόμους καὶ τέκτονας ἐπισκευάσαι τὸν οἶκον κυρίου καὶ χαλκεῖς σιδήρου καὶ χαλκοῦ ἐπισκευάσαι τὸν οἶκον κυρίου
24.13 καὶ ἐποίουν οἱ ποιοῦντες τὰ ἔργα καὶ ἀνέβη μῆκος τῶν ἔργων ἐν χερσὶν αὐτῶν καὶ ἀνέστησαν τὸν οἶκον κυρίου ἐπὶ τὴν στάσιν αὐτοῦ καὶ ἐνίσχυσαν
24.14 καὶ ὡς συνετέλεσαν ἤνεγκαν πρὸς τὸν βασιλέα καὶ πρὸς ιωδαε τὸ κατάλοιπον τοῦ ἀργυρίου καὶ ἐποίησαν σκεύη εἰς οἶκον κυρίου σκεύη λειτουργικὰ ὁλοκαυτωμάτων καὶ θυίσκας χρυσᾶς καὶ ἀργυρᾶς καὶ ἀνήνεγκαν ὁλοκαυτώσεις ἐν οἴκῳ κυρίου διὰ παντὸς πάσας τὰς ἡμέρας ιωδαε
24.15 καὶ ἐγήρασεν ιωδαε πλήρης ἡμερῶν καὶ ἐτελεύτησεν ὢν ἑκατὸν καὶ τριάκοντα ἐτῶν ἐν τῷ τελευτᾶν αὐτόν
24.16 καὶ ἔθαψαν αὐτὸν ἐν πόλει δαυιδ μετὰ τῶν βασιλέων ὅτι ἐποίησεν ἀγαθωσύνην μετὰ ισραηλ καὶ μετὰ τοῦ θεοῦ καὶ τοῦ οἴκου αὐτοῦ
24.17 καὶ ἐγένετο μετὰ τὴν τελευτὴν ιωδαε εἰσῆλθον οἱ ἄρχοντες ιουδα καὶ προσεκύνησαν τὸν βασιλέα τότε ἐπήκουσεν αὐτοῖς ὁ βασιλεύς
24.18 καὶ ἐγκατέλιπον τὸν κύριον θεὸν τῶν πατέρων αὐτῶν καὶ ἐδούλευον ταῖς ἀστάρταις καὶ τοῖς εἰδώλοις καὶ ἐγένετο ὀργὴ ἐπὶ ιουδαν καὶ ἐπὶ ιερουσαλημ ἐν τῇ ἡμέρᾳ ταύτῃ
24.19 καὶ ἀπέστειλεν πρὸς αὐτοὺς προφήτας ἐπιστρέψαι πρὸς κύριον καὶ οὐκ ἤκουσαν καὶ διεμαρτύραντο αὐτοῖς καὶ οὐκ ἤκουσαν
24.20 καὶ πνεῦμα θεοῦ ἐνέδυσεν τὸν αζαριαν τὸν τοῦ ιωδαε τὸν ἱερέα καὶ ἀνέστη ἐπάνω τοῦ λαοῦ καὶ εἶπεν τάδε λέγει κύριος τί παραπορεύεσθε τὰς ἐντολὰς κυρίου καὶ οὐκ εὐοδωθήσεσθε ὅτι ἐγκατελίπετε τὸν κύριον καὶ ἐγκαταλείψει ὑμᾶς
24.21 καὶ ἐπέθεντο αὐτῷ καὶ ἐλιθοβόλησαν αὐτὸν δι' ἐντολῆς ιωας τοῦ βασιλέως ἐν αὐλῇ οἴκου κυρίου
24.22 καὶ οὐκ ἐμνήσθη ιωας τοῦ ἐλέους οὗ ἐποίησεν μετ' αὐτοῦ ιωδαε ὁ πατὴρ αὐτοῦ καὶ ἐθανάτωσεν τὸν υἱὸν αὐτοῦ καὶ ὡς ἀπέθνῃσκεν εἶπεν ἴδοι κύριος καὶ κρινάτω
24.23 καὶ ἐγένετο μετὰ τὴν συντέλειαν τοῦ ἐνιαυτοῦ ἀνέβη ἐπ' αὐτὸν δύναμις συρίας καὶ ἦλθεν ἐπὶ ιουδαν καὶ ἐπὶ ιερουσαλημ καὶ κατέφθειραν πάντας τοὺς ἄρχοντας τοῦ λαοῦ ἐν τῷ λαῷ καὶ πάντα τὰ σκῦλα αὐτῶν ἀπέστειλαν τῷ βασιλεῖ δαμασκοῦ
24.24 ὅτι ἐν ὀλίγοις ἀνδράσιν παρεγένετο δύναμις συρίας καὶ ὁ θεὸς παρέδωκεν εἰς τὰς χεῖρας αὐτῶν δύναμιν πολλὴν σφόδρα ὅτι ἐγκατέλιπον κύριον θεὸν τῶν πατέρων αὐτῶν καὶ μετὰ ιωας ἐποίησεν κρίματα
24.25 καὶ μετὰ τὸ ἀπελθεῖν αὐτοὺς ἀπ' αὐτοῦ ἐν τῷ ἐγκαταλιπεῖν αὐτὸν ἐν μαλακίαις μεγάλαις καὶ ἐπέθεντο αὐτῷ οἱ παῖδες αὐτοῦ ἐν αἵμασιν υἱοῦ ιωδαε τοῦ ἱερέως καὶ ἐθανάτωσαν αὐτὸν ἐπὶ τῆς κλίνης αὐτοῦ καὶ ἀπέθανεν καὶ ἔθαψαν αὐτὸν ἐν πόλει δαυιδ καὶ οὐκ ἔθαψαν αὐτὸν ἐν τῷ τάφῳ τῶν βασιλέων
24.26 καὶ οἱ ἐπιθέμενοι ἐπ' αὐτὸν ζαβεδ ὁ τοῦ σαμαθ ὁ αμμανίτης καὶ ιωζαβεδ ὁ τοῦ σομαρωθ ὁ μωαβίτης
24.27 καὶ οἱ υἱοὶ αὐτοῦ πάντες καὶ προσῆλθον αὐτῷ οἱ πέντε καὶ τὰ λοιπὰ ἰδοὺ γεγραμμένα ἐπὶ τὴν γραφὴν τῶν βασιλέων καὶ ἐβασίλευσεν αμασιας υἱὸς αὐτοῦ ἀντ' αὐτοῦ
24.1 ohn epta etohn iohas en toh basileysai ayton kai tessarakonta eteh ebasileysen en ieroysalehm kai onoma teh mehtri aytoy sabia ek behrsabee
24.2 kai epoiehsen iohas to eythes enohpion kyrioy pasas tas ehmeras iohdae toy iereohs
24.3 kai elaben aytoh iohdae gynaikas dyo kai egennehsen yioys kai thygateras
24.4 kai egeneto meta tayta kai egeneto epi kardian iohas episkeyasai ton oikon kyrioy
24.5 kai synehgagen toys iereis kai toys leyitas kai eipen aytois exelthate eis tas poleis ioyda kai synagagete apo pantos israehl argyrion katischysai ton oikon kyrioy eniayton kat' eniayton kai speysate lalehsai kai oyk espeysan oi leyitai
24.6 kai ekalesen o basileys iohas ton iohdae ton archonta kai eipen aytoh dia ti oyk epeskepsoh peri tohn leyitohn toy eisenegkai apo ioyda kai ieroysalehm to kekrimenon ypo mohyseh anthrohpoy toy theoy ote exekklehsiasen ton israehl eis tehn skehnehn toy martyrioy
24.7 oti gotholia ehn eh anomos kai oi yioi aytehs katespasan ton oikon toy theoy kai gar ta agia oikoy kyrioy epoiehsan tais baalim
24.8 kai eipen o basileys genehthehtoh glohssokomon kai tethehtoh en pyleh oikoy kyrioy exoh
24.9 kai kehryxatohsan en ioyda kai en ieroysalehm eisenegkai kyrioh kathohs eipen mohysehs pais toy theoy epi ton israehl en teh erehmoh
24.10 kai edohkan pantes archontes kai pas o laos kai eisepheron kai eneballon eis to glohssokomon eohs oy eplehrohtheh
24.11 kai egeneto ohs eisepheron to glohssokomon pros toys prostatas toy basileohs dia cheiros tohn leyitohn kai ohs eidon oti epleonasen to argyrion kai ehlthen o grammateys toy basileohs kai o prostatehs toy iereohs toy megaloy kai exekenohsan to glohssokomon kai katestehsan eis ton topon aytoy oytohs epoioyn ehmeran ex ehmeras kai synehgagon argyrion poly
24.12 kai edohken ayto o basileys kai iohdae o iereys tois poioysin ta erga eis tehn ergasian oikoy kyrioy kai emisthoynto latomoys kai tektonas episkeyasai ton oikon kyrioy kai chalkeis sidehroy kai chalkoy episkeyasai ton oikon kyrioy
24.13 kai epoioyn oi poioyntes ta erga kai anebeh mehkos tohn ergohn en chersin aytohn kai anestehsan ton oikon kyrioy epi tehn stasin aytoy kai enischysan
24.14 kai ohs synetelesan ehnegkan pros ton basilea kai pros iohdae to kataloipon toy argyrioy kai epoiehsan skeyeh eis oikon kyrioy skeyeh leitoyrgika olokaytohmatohn kai thyiskas chrysas kai argyras kai anehnegkan olokaytohseis en oikoh kyrioy dia pantos pasas tas ehmeras iohdae
24.15 kai egehrasen iohdae plehrehs ehmerohn kai eteleytehsen ohn ekaton kai triakonta etohn en toh teleytan ayton
24.16 kai ethapsan ayton en polei dayid meta tohn basileohn oti epoiehsen agathohsynehn meta israehl kai meta toy theoy kai toy oikoy aytoy
24.17 kai egeneto meta tehn teleytehn iohdae eisehlthon oi archontes ioyda kai prosekynehsan ton basilea tote epehkoysen aytois o basileys
24.18 kai egkatelipon ton kyrion theon tohn paterohn aytohn kai edoyleyon tais astartais kai tois eidohlois kai egeneto orgeh epi ioydan kai epi ieroysalehm en teh ehmera tayteh
24.19 kai apesteilen pros aytoys prophehtas epistrepsai pros kyrion kai oyk ehkoysan kai diemartyranto aytois kai oyk ehkoysan
24.20 kai pneyma theoy enedysen ton azarian ton toy iohdae ton ierea kai anesteh epanoh toy laoy kai eipen tade legei kyrios ti paraporeyesthe tas entolas kyrioy kai oyk eyodohthehsesthe oti egkatelipete ton kyrion kai egkataleipsei ymas
24.21 kai epethento aytoh kai elithobolehsan ayton di' entolehs iohas toy basileohs en ayleh oikoy kyrioy
24.22 kai oyk emnehstheh iohas toy eleoys oy epoiehsen met' aytoy iohdae o patehr aytoy kai ethanatohsen ton yion aytoy kai ohs apethnehsken eipen idoi kyrios kai krinatoh
24.23 kai egeneto meta tehn synteleian toy eniaytoy anebeh ep' ayton dynamis syrias kai ehlthen epi ioydan kai epi ieroysalehm kai katephtheiran pantas toys archontas toy laoy en toh laoh kai panta ta skyla aytohn apesteilan toh basilei damaskoy
24.24 oti en oligois andrasin paregeneto dynamis syrias kai o theos paredohken eis tas cheiras aytohn dynamin pollehn sphodra oti egkatelipon kyrion theon tohn paterohn aytohn kai meta iohas epoiehsen krimata
24.25 kai meta to apelthein aytoys ap' aytoy en toh egkatalipein ayton en malakiais megalais kai epethento aytoh oi paides aytoy en aimasin yioy iohdae toy iereohs kai ethanatohsan ayton epi tehs klinehs aytoy kai apethanen kai ethapsan ayton en polei dayid kai oyk ethapsan ayton en toh taphoh tohn basileohn
24.26 kai oi epithemenoi ep' ayton zabed o toy samath o ammanitehs kai iohzabed o toy somarohth o mohabitehs
24.27 kai oi yioi aytoy pantes kai prosehlthon aytoh oi pente kai ta loipa idoy gegrammena epi tehn graphehn tohn basileohn kai ebasileysen amasias yios aytoy ant' aytoy
24.1 בֶּן־שֶׁבַע שָׁנִים יֹאָשׁ בְּמָלְכֹו וְאַרְבָּעִים שָׁנָה מָלַךְ בִּירוּשָׁלִָם וְשֵׁם אִמֹּו צִבְיָה מִבְּאֵר שָׁבַע׃
24.2 וַיַּעַשׂ יֹואָשׁ הַיָּשָׁר בְּעֵינֵי יְהוָה כָּל־יְמֵי יְהֹויָדָע הַכֹּהֵן׃
24.3 וַיִּשָּׂא־לֹו יְהֹויָדָע נָשִׁים שְׁתָּיִם וַיֹּולֶד בָּנִים וּבָנֹות׃
24.4 וַיְהִי אַחֲרֵיכֵן הָיָה עִם־לֵב יֹואָשׁ לְחַדֵּשׁ אֶת־בֵּית יְהוָה׃
24.5 וַיִּקְבֹּץ אֶת־הַכֹּהֲנִים וְהַלְוִיִּם וַיֹּאמֶר לָהֶם צְאוּ לְעָרֵי יְהוּדָה וְקִבְצוּ מִכָּל־יִשְׂרָאֵל כֶּסֶף לְחַזֵּק ׀ אֶת־בֵּית אֱלֹהֵיכֶם מִדֵּי שָׁנָה בְּשָׁנָה וְאַתֶּם תְּמַהֲרוּ לַדָּבָר וְלֹא מִהֲרוּ הַלְוִיִּם׃
24.6 וַיִּקְרָא הַמֶּלֶךְ לִיהֹויָדָע הָרֹאשׁ וַיֹּאמֶר לֹו מַדּוּעַ לֹא־דָרַשְׁתָּ עַל־הַלְוִיִּם לְהָבִיא מִיהוּדָה וּמִירוּשָׁלִַם אֶת־מַשְׂאַת מֹשֶׁה עֶבֶד־יְהוָה וְהַקָּהָל לְיִשְׂרָאֵל לְאֹהֶל הָעֵדוּת׃
24.7 כִּי עֲתַלְיָהוּ הַמִּרְשַׁעַת בָּנֶיהָ פָרְצוּ אֶת־בֵּית הָאֱלֹהִים וְגַם כָּל־קָדְשֵׁי בֵית־יְהוָה עָשׂוּ לַבְּעָלִים׃
24.8 וַיֹּאמֶר הַמֶּלֶךְ וַיַּעֲשׂוּ אֲרֹון אֶחָד וַיִּתְּנֻהוּ בְּשַׁעַר בֵּית־יְהוָה חוּצָה׃
24.9 וַיִּתְּנוּ־קֹול בִּיהוּדָה וּבִירוּשָׁלִַם לְהָבִיא לַיהוָה מַשְׂאַת מֹשֶׁה עֶבֶד־הָאֱלֹהִים עַל־יִשְׂרָאֵל בַּמִּדְבָּר׃
24.10 וַיִּשְׂמְחוּ כָל־הַשָּׂרִים וְכָל־הָעָם וַיָּבִיאוּ וַיַּשְׁלִיכוּ לָאָרֹון עַד־לְכַלֵּה׃
24.11 וַיְהִי בְּעֵת יָבִיא אֶת־הָאָרֹון אֶל־פְּקֻדַּת הַמֶּלֶךְ בְּיַד הַלְוִיִּם וְכִרְאֹותָם כִּי־רַב הַכֶּסֶף וּבָא סֹופֵר הַמֶּלֶךְ וּפְקִיד כֹּהֵן הָרֹאשׁ וִיעָרוּ אֶת־הָאָרֹון וְיִשָּׂאֻהוּ וִישִׁיבֻהוּ אֶל־מְקֹמֹו כֹּה עָשׂוּ לְיֹום ׀ בְּיֹום וַיַּאַסְפוּ־כֶסֶף לָרֹב׃
24.12 וַיִּתְּנֵהוּ הַמֶּלֶךְ וִיהֹויָדָע אֶל־עֹושֵׂה מְלֶאכֶת עֲבֹודַת בֵּית־יְהוָה וַיִּהְיוּ שֹׂכְרִים חֹצְבִים וְחָרָשִׁים לְחַדֵּשׁ בֵּית יְהוָה וְגַם לְחָרָשֵׁי בַרְזֶל וּנְחֹשֶׁת לְחַזֵּק אֶת־בֵּית יְהוָה׃
24.13 וַיַּעֲשׂוּ עֹשֵׂי הַמְּלָאכָה וַתַּעַל אֲרוּכָה לַמְּלָאכָה בְּיָדָם וַיַּעֲמִידוּ אֶת־בֵּית הָאֱלֹהִים עַל־מַתְכֻּנְתֹּו וַיְאַמְּצֻהוּ׃
24.14 וּכְכַלֹּותָם הֵבִיאוּ לִפְנֵי הַמֶּלֶךְ וִיהֹויָדָע אֶת־שְׁאָר הַכֶּסֶף וַיַּעֲשֵׂהוּ כֵלִים לְבֵית־יְהוָה כְּלֵי שָׁרֵת וְהַעֲלֹות וְכַפֹּות וּכְלֵי זָהָב וָכָסֶף וַיִּהְיוּ מַעֲלִים עֹלֹות בְּבֵית־יְהוָה תָּמִיד כֹּל יְמֵי יְהֹויָדָע׃ פ
24.15 וַיִּזְקַן יְהֹויָדָע וַיִּשְׂבַּע יָמִים וַיָּמֹת בֶּן־מֵאָה וּשְׁלֹשִׁים שָׁנָה בְּמֹותֹו׃
24.16 וַיִּקְבְּרֻהוּ בְעִיר־דָּוִיד עִם־הַמְּלָכִים כִּי־עָשָׂה טֹובָה בְּיִשְׂרָאֵל וְעִם הָאֱלֹהִים וּבֵיתֹו׃ ס
24.17 וְאַחֲרֵי מֹות יְהֹויָדָע בָּאוּ שָׂרֵי יְהוּדָה וַיִּשְׁתַּחֲווּ לַמֶּלֶךְ אָז שָׁמַע הַמֶּלֶךְ אֲלֵיהֶם׃
24.18 וַיַּעַזְבוּ אֶת־בֵּית יְהוָה אֱלֹהֵי אֲבֹותֵיהֶם וַיַּעַבְדוּ אֶת־הָאֲשֵׁרִים וְאֶת־הָעֲצַבִּים וַיְהִי־קֶצֶף עַל־יְהוּדָה וִירוּשָׁלִַם בְּאַשְׁמָתָם זֹאת׃
24.19 וַיִּשְׁלַח בָּהֶם נְבִאִים לַהֲשִׁיבָם אֶל־יְהוָה וַיָּעִידוּ בָם וְלֹא הֶאֱזִינוּ׃ ס
24.20 וְרוּחַ אֱלֹהִים לָבְשָׁה אֶת־זְכַרְיָה בֶּן־יְהֹויָדָע הַכֹּהֵן וַיַּעֲמֹד מֵעַל לָעָם וַיֹּאמֶר לָהֶם כֹּה ׀ אָמַר הָאֱלֹהִים לָמָה אַתֶּם עֹבְרִים אֶת־מִצְוֹת יְהוָה וְלֹא תַצְלִיחוּ כִּי־עֲזַבְתֶּם אֶת־יְהוָה וַיַּעֲזֹב אֶתְכֶם׃
24.21 וַיִּקְשְׁרוּ עָלָיו וַיִּרְגְּמֻהוּ אֶבֶן בְּמִצְוַת הַמֶּלֶךְ בַּחֲצַר בֵּית יְהוָה׃
24.22 וְלֹא־זָכַר יֹואָשׁ הַמֶּלֶךְ הַחֶסֶד אֲשֶׁר עָשָׂה יְהֹויָדָע אָבִיו עִמֹּו וַיַּהֲרֹג אֶת־בְּנֹו וּכְמֹותֹו אָמַר יֵרֶא יְהוָה וְיִדְרֹשׁ׃ פ
24.23 וַיְהִי ׀ לִתְקוּפַת הַשָּׁנָה עָלָה עָלָיו חֵיל אֲרָם וַיָּבֹאוּ אֶל־יְהוּדָה וִירוּשָׁלִַם וַיַּשְׁחִיתוּ אֶת־כָּל־שָׂרֵי הָעָם מֵעָם וְכָל־שְׁלָלָם שִׁלְּחוּ לְמֶלֶךְ דַּרְמָשֶׂק׃
24.24 כִּי בְמִצְעַר אֲנָשִׁים בָּאוּ ׀ חֵיל אֲרָם וַיהוָה נָתַן בְּיָדָם חַיִל לָרֹב מְאֹד כִּי עָזְבוּ אֶת־יְהוָה אֱלֹהֵי אֲבֹותֵיהֶם וְאֶת־יֹואָשׁ עָשׂוּ שְׁפָטִים׃
24.25 וּבְלֶכְתָּם מִמֶּנּוּ כִּי־עָזְבוּ אֹתֹו [בְּמַחֲלִיִּים כ] (בְּמַחֲלוּיִם ק) רַבִּים הִתְקַשְּׁרוּ עָלָיו עֲבָדָיו בִּדְמֵי בְּנֵי יְהֹויָדָע הַכֹּהֵן וַיַּהַרְגֻהוּ עַל־מִטָּתֹו וַיָּמֹת וַיִּקְבְּרֻהוּ בְּעִיר דָּוִיד וְלֹא קְבָרֻהוּ בְּקִבְרֹות הַמְּלָכִים׃ ס
24.26 וְאֵלֶּה הַמִּתְקַשְּׁרִים עָלָיו זָבָד בֶּן־שִׁמְעָת הָעַמֹּונִית וִיהֹוזָבָד בֶּן־שִׁמְרִית הַמֹּואָבִית׃
24.27 וּבָנָיו [וְרֹב כ] (יִרֶב ק) הַמַּשָּׂא עָלָיו וִיסֹוד בֵּית הָאֱלֹהִים הִנָּם כְּתוּבִים עַל־מִדְרַשׁ סֵפֶר הַמְּלָכִים וַיִּמְלֹךְ אֲמַצְיָהוּ בְנֹו תַּחְתָּיו׃ פ
24.1 baen-xxaebaO xxaanijm joAaaxx bmaalkow wAarbaaOijm xxaanaaH maalak bijrwxxaalaaim wxxem Aimow cibjaaH mibAer xxaabaO׃
24.2 wajaOax jowAaaxx Hajaaxxaar bOejnej jHwaaH kaal-jmej jHowjaadaaO HakoHen׃
24.3 wajixaaA-low jHowjaadaaO naaxxijm xxtaajim wajowlaed baanijm wbaanowt׃
24.4 wajHij Aaharejken HaajaaH Oim-leb jowAaaxx lhadexx Aaet-bejt jHwaaH׃
24.5 wajiqboc Aaet-HakoHanijm wHalwijim wajoAmaer laaHaem cAw lOaarej jHwdaaH wqibcw mikaal-jixraaAel kaesaep lhazeq Aaet-bejt AaeloHejkaem midej xxaanaaH bxxaanaaH wAataem tmaHarw ladaabaar wloA miHarw Halwijim׃
24.6 wajiqraaA Hamaelaek lijHowjaadaaO HaaroAxx wajoAmaer low madwOa loA-daaraxxtaa Oal-Halwijim lHaabijA mijHwdaaH wmijrwxxaalaim Aaet-maxAat moxxaeH Oaebaed-jHwaaH wHaqaaHaal ljixraaAel lAoHael HaaOedwt׃
24.7 kij OataljaaHw HamirxxaOat baanaejHaa paarcw Aaet-bejt HaaAaeloHijm wgam kaal-qaadxxej bejt-jHwaaH Oaaxw labOaalijm׃
24.8 wajoAmaer Hamaelaek wajaOaxw Aarown Aaehaad wajitnuHw bxxaOar bejt-jHwaaH hwcaaH׃
24.9 wajitnw-qowl bijHwdaaH wbijrwxxaalaim lHaabijA lajHwaaH maxAat moxxaeH Oaebaed-HaaAaeloHijm Oal-jixraaAel bamidbaar׃
24.10 wajixmhw kaal-Haxaarijm wkaal-HaaOaam wajaabijAw wajaxxlijkw laaAaarown Oad-lkaleH׃
24.11 wajHij bOet jaabijA Aaet-HaaAaarown Aael-pqudat Hamaelaek bjad Halwijim wkirAowtaam kij-rab Hakaesaep wbaaA sowper Hamaelaek wpqijd koHen HaaroAxx wijOaarw Aaet-HaaAaarown wjixaaAuHw wijxxijbuHw Aael-mqomow koH Oaaxw ljowm bjowm wajaAaspw-kaesaep laarob׃
24.12 wajitneHw Hamaelaek wijHowjaadaaO Aael-OowxeH mlaeAkaet Oabowdat bejt-jHwaaH wajiHjw xokrijm hocbijm whaaraaxxijm lhadexx bejt jHwaaH wgam lhaaraaxxej barzael wnhoxxaet lhazeq Aaet-bejt jHwaaH׃
24.13 wajaOaxw Ooxej HamlaaAkaaH wataOal AarwkaaH lamlaaAkaaH bjaadaam wajaOamijdw Aaet-bejt HaaAaeloHijm Oal-matkuntow wajAamcuHw׃
24.14 wkkalowtaam HebijAw lipnej Hamaelaek wijHowjaadaaO Aaet-xxAaar Hakaesaep wajaOaxeHw kelijm lbejt-jHwaaH klej xxaaret wHaOalowt wkapowt wklej zaaHaab waakaasaep wajiHjw maOalijm Oolowt bbejt-jHwaaH taamijd kol jmej jHowjaadaaO׃ p
24.15 wajizqan jHowjaadaaO wajixbaO jaamijm wajaamot baen-meAaaH wxxloxxijm xxaanaaH bmowtow׃
24.16 wajiqbruHw bOijr-daawijd Oim-Hamlaakijm kij-OaaxaaH TowbaaH bjixraaAel wOim HaaAaeloHijm wbejtow׃ s
24.17 wAaharej mowt jHowjaadaaO baaAw xaarej jHwdaaH wajixxtahaww lamaelaek Aaaz xxaamaO Hamaelaek AalejHaem׃
24.18 wajaOazbw Aaet-bejt jHwaaH AaeloHej AabowtejHaem wajaOabdw Aaet-HaaAaxxerijm wAaet-HaaOacabijm wajHij-qaecaep Oal-jHwdaaH wijrwxxaalaim bAaxxmaataam zoAt׃
24.19 wajixxlah baaHaem nbiAijm laHaxxijbaam Aael-jHwaaH wajaaOijdw baam wloA HaeAaezijnw׃ s
24.20 wrwha AaeloHijm laabxxaaH Aaet-zkarjaaH baen-jHowjaadaaO HakoHen wajaOamod meOal laaOaam wajoAmaer laaHaem koH Aaamar HaaAaeloHijm laamaaH Aataem Oobrijm Aaet-micwot jHwaaH wloA taclijhw kij-Oazabtaem Aaet-jHwaaH wajaOazob Aaetkaem׃
24.21 wajiqxxrw Oaalaajw wajirgmuHw Aaebaen bmicwat Hamaelaek bahacar bejt jHwaaH׃
24.22 wloA-zaakar jowAaaxx Hamaelaek Hahaesaed Aaxxaer OaaxaaH jHowjaadaaO Aaabijw Oimow wajaHarog Aaet-bnow wkmowtow Aaamar jeraeA jHwaaH wjidroxx׃ p
24.23 wajHij litqwpat HaxxaanaaH OaalaaH Oaalaajw hejl Aaraam wajaaboAw Aael-jHwdaaH wijrwxxaalaim wajaxxhijtw Aaet-kaal-xaarej HaaOaam meOaam wkaal-xxlaalaam xxilhw lmaelaek darmaaxaeq׃
24.24 kij bmicOar Aanaaxxijm baaAw hejl Aaraam wajHwaaH naatan bjaadaam hajil laarob mAod kij Oaazbw Aaet-jHwaaH AaeloHej AabowtejHaem wAaet-jowAaaxx Oaaxw xxpaaTijm׃
24.25 wblaektaam mimaenw kij-Oaazbw Aotow [bmahalijijm k] (bmahalwjim q) rabijm Hitqaxxrw Oaalaajw Oabaadaajw bidmej bnej jHowjaadaaO HakoHen wajaHarguHw Oal-miTaatow wajaamot wajiqbruHw bOijr daawijd wloA qbaaruHw bqibrowt Hamlaakijm׃ s
24.26 wAelaeH Hamitqaxxrijm Oaalaajw zaabaad baen-xximOaat HaaOamownijt wijHowzaabaad baen-xximrijt HamowAaabijt׃
24.27 wbaanaajw [wrob k] (jiraeb q) HamaxaaA Oaalaajw wijsowd bejt HaaAaeloHijm Hinaam ktwbijm Oal-midraxx sepaer Hamlaakijm wajimlok AamacjaaHw bnow tahtaajw׃ p
24.1 בן־שבע שנים יאש במלכו וארבעים שנה מלך בירושלם ושם אמו צביה מבאר שבע׃
24.2 ויעש יואש הישר בעיני יהוה כל־ימי יהוידע הכהן׃
24.3 וישא־לו יהוידע נשים שתים ויולד בנים ובנות׃
24.4 ויהי אחריכן היה עם־לב יואש לחדש את־בית יהוה׃
24.5 ויקבץ את־הכהנים והלוים ויאמר להם צאו לערי יהודה וקבצו מכל־ישראל כסף לחזק ׀ את־בית אלהיכם מדי שנה בשנה ואתם תמהרו לדבר ולא מהרו הלוים׃
24.6 ויקרא המלך ליהוידע הראש ויאמר לו מדוע לא־דרשת על־הלוים להביא מיהודה ומירושלם את־משאת משה עבד־יהוה והקהל לישראל לאהל העדות׃
24.7 כי עתליהו המרשעת בניה פרצו את־בית האלהים וגם כל־קדשי בית־יהוה עשו לבעלים׃
24.8 ויאמר המלך ויעשו ארון אחד ויתנהו בשער בית־יהוה חוצה׃
24.9 ויתנו־קול ביהודה ובירושלם להביא ליהוה משאת משה עבד־האלהים על־ישראל במדבר׃
24.10 וישמחו כל־השרים וכל־העם ויביאו וישליכו לארון עד־לכלה׃
24.11 ויהי בעת יביא את־הארון אל־פקדת המלך ביד הלוים וכראותם כי־רב הכסף ובא סופר המלך ופקיד כהן הראש ויערו את־הארון וישאהו וישיבהו אל־מקמו כה עשו ליום ׀ ביום ויאספו־כסף לרב׃
24.12 ויתנהו המלך ויהוידע אל־עושה מלאכת עבודת בית־יהוה ויהיו שכרים חצבים וחרשים לחדש בית יהוה וגם לחרשי ברזל ונחשת לחזק את־בית יהוה׃
24.13 ויעשו עשי המלאכה ותעל ארוכה למלאכה בידם ויעמידו את־בית האלהים על־מתכנתו ויאמצהו׃
24.14 וככלותם הביאו לפני המלך ויהוידע את־שאר הכסף ויעשהו כלים לבית־יהוה כלי שרת והעלות וכפות וכלי זהב וכסף ויהיו מעלים עלות בבית־יהוה תמיד כל ימי יהוידע׃ פ
24.15 ויזקן יהוידע וישבע ימים וימת בן־מאה ושלשים שנה במותו׃
24.16 ויקברהו בעיר־דויד עם־המלכים כי־עשה טובה בישראל ועם האלהים וביתו׃ ס
24.17 ואחרי מות יהוידע באו שרי יהודה וישתחוו למלך אז שמע המלך אליהם׃
24.18 ויעזבו את־בית יהוה אלהי אבותיהם ויעבדו את־האשרים ואת־העצבים ויהי־קצף על־יהודה וירושלם באשמתם זאת׃
24.19 וישלח בהם נבאים להשיבם אל־יהוה ויעידו בם ולא האזינו׃ ס
24.20 ורוח אלהים לבשה את־זכריה בן־יהוידע הכהן ויעמד מעל לעם ויאמר להם כה ׀ אמר האלהים למה אתם עברים את־מצות יהוה ולא תצליחו כי־עזבתם את־יהוה ויעזב אתכם׃
24.21 ויקשרו עליו וירגמהו אבן במצות המלך בחצר בית יהוה׃
24.22 ולא־זכר יואש המלך החסד אשר עשה יהוידע אביו עמו ויהרג את־בנו וכמותו אמר ירא יהוה וידרש׃ פ
24.23 ויהי ׀ לתקופת השנה עלה עליו חיל ארם ויבאו אל־יהודה וירושלם וישחיתו את־כל־שרי העם מעם וכל־שללם שלחו למלך דרמשק׃
24.24 כי במצער אנשים באו ׀ חיל ארם ויהוה נתן בידם חיל לרב מאד כי עזבו את־יהוה אלהי אבותיהם ואת־יואש עשו שפטים׃
24.25 ובלכתם ממנו כי־עזבו אתו [במחליים כ] (במחלוים ק) רבים התקשרו עליו עבדיו בדמי בני יהוידע הכהן ויהרגהו על־מטתו וימת ויקברהו בעיר דויד ולא קברהו בקברות המלכים׃ ס
24.26 ואלה המתקשרים עליו זבד בן־שמעת העמונית ויהוזבד בן־שמרית המואבית׃
24.27 ובניו [ורב כ] (ירב ק) המשא עליו ויסוד בית האלהים הנם כתובים על־מדרש ספר המלכים וימלך אמציהו בנו תחתיו׃ פ
24.1 bn-xbO xnjm jAx bmlkw wArbOjm xnH mlk bjrwxlm wxm Amw cbjH mbAr xbO׃
24.2 wjOx jwAx Hjxr bOjnj jHwH kl-jmj jHwjdO HkHn׃
24.3 wjxA-lw jHwjdO nxjm xtjm wjwld bnjm wbnwt׃
24.4 wjHj Ahrjkn HjH Om-lb jwAx lhdx At-bjt jHwH׃
24.5 wjqbc At-HkHnjm wHlwjm wjAmr lHm cAw lOrj jHwdH wqbcw mkl-jxrAl ksp lhzq At-bjt AlHjkm mdj xnH bxnH wAtm tmHrw ldbr wlA mHrw Hlwjm׃
24.6 wjqrA Hmlk ljHwjdO HrAx wjAmr lw mdwO lA-drxt Ol-Hlwjm lHbjA mjHwdH wmjrwxlm At-mxAt mxH Obd-jHwH wHqHl ljxrAl lAHl HOdwt׃
24.7 kj OtljHw HmrxOt bnjH prcw At-bjt HAlHjm wgm kl-qdxj bjt-jHwH Oxw lbOljm׃
24.8 wjAmr Hmlk wjOxw Arwn Ahd wjtnHw bxOr bjt-jHwH hwcH׃
24.9 wjtnw-qwl bjHwdH wbjrwxlm lHbjA ljHwH mxAt mxH Obd-HAlHjm Ol-jxrAl bmdbr׃
24.10 wjxmhw kl-Hxrjm wkl-HOm wjbjAw wjxljkw lArwn Od-lklH׃
24.11 wjHj bOt jbjA At-HArwn Al-pqdt Hmlk bjd Hlwjm wkrAwtm kj-rb Hksp wbA swpr Hmlk wpqjd kHn HrAx wjOrw At-HArwn wjxAHw wjxjbHw Al-mqmw kH Oxw ljwm bjwm wjAspw-ksp lrb׃
24.12 wjtnHw Hmlk wjHwjdO Al-OwxH mlAkt Obwdt bjt-jHwH wjHjw xkrjm hcbjm whrxjm lhdx bjt jHwH wgm lhrxj brzl wnhxt lhzq At-bjt jHwH׃
24.13 wjOxw Oxj HmlAkH wtOl ArwkH lmlAkH bjdm wjOmjdw At-bjt HAlHjm Ol-mtkntw wjAmcHw׃
24.14 wkklwtm HbjAw lpnj Hmlk wjHwjdO At-xAr Hksp wjOxHw kljm lbjt-jHwH klj xrt wHOlwt wkpwt wklj zHb wksp wjHjw mOljm Olwt bbjt-jHwH tmjd kl jmj jHwjdO׃ p
24.15 wjzqn jHwjdO wjxbO jmjm wjmt bn-mAH wxlxjm xnH bmwtw׃
24.16 wjqbrHw bOjr-dwjd Om-Hmlkjm kj-OxH TwbH bjxrAl wOm HAlHjm wbjtw׃ s
24.17 wAhrj mwt jHwjdO bAw xrj jHwdH wjxthww lmlk Az xmO Hmlk AljHm׃
24.18 wjOzbw At-bjt jHwH AlHj AbwtjHm wjObdw At-HAxrjm wAt-HOcbjm wjHj-qcp Ol-jHwdH wjrwxlm bAxmtm zAt׃
24.19 wjxlh bHm nbAjm lHxjbm Al-jHwH wjOjdw bm wlA HAzjnw׃ s
24.20 wrwh AlHjm lbxH At-zkrjH bn-jHwjdO HkHn wjOmd mOl lOm wjAmr lHm kH Amr HAlHjm lmH Atm Obrjm At-mcwt jHwH wlA tcljhw kj-Ozbtm At-jHwH wjOzb Atkm׃
24.21 wjqxrw Oljw wjrgmHw Abn bmcwt Hmlk bhcr bjt jHwH׃
24.22 wlA-zkr jwAx Hmlk Hhsd Axr OxH jHwjdO Abjw Omw wjHrg At-bnw wkmwtw Amr jrA jHwH wjdrx׃ p
24.23 wjHj ltqwpt HxnH OlH Oljw hjl Arm wjbAw Al-jHwdH wjrwxlm wjxhjtw At-kl-xrj HOm mOm wkl-xllm xlhw lmlk drmxq׃
24.24 kj bmcOr Anxjm bAw hjl Arm wjHwH ntn bjdm hjl lrb mAd kj Ozbw At-jHwH AlHj AbwtjHm wAt-jwAx Oxw xpTjm׃
24.25 wblktm mmnw kj-Ozbw Atw [bmhljjm k] (bmhlwjm q) rbjm Htqxrw Oljw Obdjw bdmj bnj jHwjdO HkHn wjHrgHw Ol-mTtw wjmt wjqbrHw bOjr dwjd wlA qbrHw bqbrwt Hmlkjm׃ s
24.26 wAlH Hmtqxrjm Oljw zbd bn-xmOt HOmwnjt wjHwzbd bn-xmrjt HmwAbjt׃
24.27 wbnjw [wrb k] (jrb q) HmxA Oljw wjswd bjt HAlHjm Hnm ktwbjm Ol-mdrx spr Hmlkjm wjmlk AmcjHw bnw thtjw׃ p
24.1 Septem annorum erat Ioas, cum regnare coepisset, et quadraginta annis regnavit in Ierusalem. Nomen matris eius Sebia de Bersabee.
24.2 Fecitque, quod bonum est coram Domino, cunctis diebus Ioiadae sacerdotis.
24.3 Accepit autem ei Ioiada uxores duas, e quibus genuit filios et filias.
24.4 Post quae placuit Ioas, ut instauraret domum Domini.
24.5 Congregavitque sacerdotes et Levitas et dixit eis: “ Egredimini ad civitates Iudae et colligite de universo Israel pecuniam ad sartatecta templi Dei vestri per singulos annos. Festinatoque hoc facite ”. Porro Levitae non festinarunt.
24.6 Vocavitque rex Ioiadam principem et dixit ei: “ Quare non tibi fuit curae, ut cogeres Levitas inferre de Iuda et de Ierusalem pecuniam, quae constituta est a Moyse servo Domini, ut inferret eam omnis congregatio Israel in tabernaculum testimonii?
24.7 Athalia enim impiissima et filii eius dissipaverunt domum Dei et de universis, quae sanctificata fuerant templo Domini, dedicaverunt Baalim ”.
24.8 Praecepit ergo rex, et fecerunt arcam posueruntque eam iuxta portam domus Domini forinsecus.
24.9 Et praedicatum est in Iuda et Ierusalem, ut deferrent singuli pretium Domino, quod constituit Moyses servus Dei super Israel in deserto.
24.10 Laetatique sunt cuncti principes et omnis populus et ingressi contulerunt in arcam atque miserunt ita, ut impleretur.
24.11 Cumque tempus esset, ut deferrent arcam ad magistratus regis per manus Levitarum, et viderent multam esse pecuniam, ingrediebatur scriba regis et quem primus sacerdos constituerat, effundebantque pecuniam, quae erat in arca; porro arcam reportabant ad locum suum. Sicque faciebant per singula tempora, et congregata est infinita pecunia,
24.12 quam dederunt rex et Ioiada his, qui praeerant operibus domus Domini. At illi conducebant ex ea caesores lapidum et artifices operum singulorum, ut instaurarent domum Domini, fabros quoque ferri et aeris, ut domus Dei fulciretur.
24.13 Egeruntque operarii, et obducebatur cicatrix operi per manus eorum, ac suscitaverunt domum Domini in statum pristinum et firme eam stare fecerunt.
24.14 Cumque haec complessent, detulerunt coram rege et Ioiada reliquam partem pecuniae, de qua facta sunt vasa templi in ministerium et ad holocausta, phialae quoque et cetera vasa aurea et argentea. Et offerebantur holocausta in domo Domini iugiter cunctis diebus Ioiadae.
24.15 Senuit autem Ioiada plenus dierum et mortuus est cum centum triginta esset annorum.
24.16 Sepelieruntque eum in civitate David cum regibus, eo quod fecisset bonum in Israel cum Deo et cum domo eius.
24.17 Postquam autem obiit Ioiada, ingressi sunt principes Iudae et adoraverunt regem, qui delinitus obsequiis eorum acquievit eis.
24.18 Et dereliquerunt templum Domini, Dei patrum suorum, servieruntque palis et sculptilibus, et facta est ira contra Iudam et Ierusalem propter hoc peccatum.
24.19 Mittebatque eis prophetas, ut reverterentur ad Dominum, quos protestantes illi audire nolebant.
24.20 Spiritus itaque Dei induit Zachariam filium Ioiadae sacerdotis; et stetit in conspectu populi et dixit eis: “ Haec dicit Deus: Quare transgredimini praecepta Domini, quod vobis non proderit? Quia dereliquistis Dominum, ipse dereliquit vos ”.
24.21 Qui coniuraverunt adversus eum et lapidaverunt eum iuxta regis imperium in atrio domus Domini.
24.22 Et non est recordatus Ioas rex misericordiae, quam fecerat Ioiada pater illius secum, sed interfecit filium eius. Qui cum moreretur, ait: “ Videat Dominus et requirat! ”.
24.23 Cumque evolutus esset annus, ascendit contra eum exercitus Syriae venitque in Iudam et Ierusalem et exterminaverunt cunctos principes populi atque universam praedam miserunt regi Damascum.
24.24 Et certe, cum permodicus venisset numerus Syrorum, tradidit Dominus manibus eorum exercitum magnum valde, eo quod reliquissent Dominum, Deum patrum suorum; in Ioas quoque ignominiosa exercuere iudicia.
24.25 Et abeuntes dimiserunt eum in languoribus magnis. Coniuraverunt autem contra eum servi sui in ultionem sanguinis filii Ioiadae sacerdotis et occiderunt eum in lectulo suo, et mortuus est. Sepelieruntque eum in civitate David, sed non in sepulcris regum.
24.26 Insidiati vero sunt ei Zabad filius Semath Ammanitidis et Iozabad filius Semarith Moabitidis.
24.27 Porro de filiis eius, de summa tributi, quod impositum fuerat sub eo, et de instauratione domus Dei scriptum est in commentariis libri regum. Regnavitque Amasias filius eius pro eo.
25.1 Fünfundzwanzig Jahre alt war Amazia, als er König ward, und regierte neunundzwanzig Jahre lang zu Jerusalem. Seine Mutter hieß Joaddan, von Jerusalem.
25.2 Und er tat, was recht war in den Augen des HERRN, doch nicht von ganzem Herzen.
25.3 Als ihm nun das Königreich gesichert war, tötete er seine Knechte, welche seinen königlichen Vater erschlagen hatten.
25.4 Aber ihre Söhne tötete er nicht, sondern tat, wie geschrieben steht im Gesetzbuche Moses, da der HERR gebietet und spricht: Die Väter sollen nicht für die Söhne und die Söhne nicht für die Väter sterben, sondern ein jeder soll um seiner eigenen Sünde willen sterben!
25.5 Und Amazia brachte Juda zusammen und stellte sie auf nach den Vaterhäusern, nach den Obersten über die Tausendschaften und über die Hundertschaften, von ganz Juda und Benjamin, und musterte sie, von zwanzig Jahren an und darüber, und fand ihrer 300000 Auserlesene, die in den Krieg ziehen und Speer und Schild handhaben konnten.
25.6 Dazu dingte er aus Israel 100000 starke Kriegsleute um hundert Talente Silber.
25.7 Aber ein Mann Gottes kam zu ihm und sprach: O König, laß das Heer Israels nicht mit dir kommen; denn der HERR ist nicht mit Israel, er ist nicht mit den Kindern Ephraim;
25.8 sondern gehe du hin und mache, daß du selbst stark genug bist zum Kampf! Gott möchte dich sonst zu Fall bringen vor dem Feind; denn bei Gott steht die Kraft, zu helfen und zu stürzen.
25.9 Amazia sprach zu dem Manne Gottes: Was wird dann aber aus den hundert Talenten, die ich den israelitischen Truppen gegeben habe? Der Mann Gottes sprach: Der HERR hat dir noch mehr zu geben als nur das!
25.10 Da sonderte Amazia seine Leute ab von den Truppen, die aus Ephraim zu ihm gekommen waren, und ließ sie an ihren Ort hingehen. Da ergrimmte ihr Zorn sehr wider Juda, und sie kehrten in glühendem Zorn wieder heim.
25.11 Amazia aber ermannte sich und führte sein Volk aus und zog in das Salztal und schlug von den Kindern Seir zehntausend Mann .
25.12 Und die Kinder Juda fingen ihrer zehntausend lebendig, führten sie auf eine Felsenspitze und stürzten sie von der Felsenspitze hinunter, daß sie alle zerschmettert wurden.
25.13 Aber die Kriegsleute, welche Amazia zurückgeschickt hatte, daß sie nicht mit ihm in den Krieg zögen, fielen in die Städte Judas ein, von Samaria bis gen Beth-Horon, erschlugen daselbst dreitausend Mann und machten große Beute.
25.14 Als aber Amazia von der Schlacht der Edomiter heimkehrte, brachte er die Götter der Kinder von Seir mit und stellte sie für sich als Götter auf und betete vor ihnen an und räucherte ihnen.
25.15 Da entbrannte der Zorn des HERRN über Amazia; und er sandte einen Propheten zu ihm, der sprach zu ihm: Warum suchst du die Götter des Volkes, die ihr Volk nicht von deiner Hand errettet haben?
25.16 Als dieser aber so zu ihm redete, sprach Amazia zu ihm: Hat man dich zum Ratgeber des Königs gemacht? Halt inne; warum willst du geschlagen sein? Da hielt der Prophet inne und sprach: Ich merke wohl, daß Gott beschlossen hat, dich zu verderben, weil du solches getan und meinem Rat nicht gehorcht hast!
25.17 Und Amazia, der König von Juda, beriet sich und sandte hin zu Joas, dem Sohn des Joahas, des Sohnes Jehus, dem König von Israel, und ließ ihm sagen: Wir wollen einander ins Angesicht sehen!
25.18 Aber Joas, der König von Israel, sandte zu Amazia, dem König von Juda, und ließ ihm sagen: Der Dornstrauch am Libanon sandte zur Zeder am Libanon und ließ ihr sagen: Gib deine Tochter meinem Sohn zum Weibe! Aber das Wild am Libanon lief über den Dornstrauch und zertrat ihn.
25.19 Du aber denkst, du habest die Edomiter geschlagen, und dein Herz verführt dich zum Stolz. Bleibe du jetzt daheim! Warum willst du das Schicksal herausfordern, daß du zu Fall kommst und Juda mit dir?
25.20 Aber Amazia gehorchte nicht; denn es war von Gott so gefügt , um sie in die Hand der Feinde zu geben, weil sie die Götter der Edomiter gesucht hatten.
25.21 Da zog Joas, der König von Israel, herauf, und sie sahen sich ins Angesicht, er und Amazia, der König von Juda, zu Beth-Semes, das zu Juda gehört.
25.22 Aber Juda ward vor Israel geschlagen, und sie flohen, ein jeder in seine Hütte.
25.23 Amazia aber, den König von Juda, den Sohn des Joas, des Sohnes des Joahas, fing Joas, der König von Israel, zu Beth-Semes und brachte ihn gen Jerusalem; und er riß die Mauer von Jerusalem ein, vom Tor Ephraim bis zum Ecktor, auf vierhundert Ellen Länge.
25.24 Und er nahm alles Gold und Silber und alle Geräte, die im Hause Gottes bei Obed-Edom vorhanden waren, auch die Schätze im Hause des Königs, dazu Geiseln; dann kehrte er nach Samaria zurück.
25.25 Aber Amazia, der Sohn des Joas, der König von Juda, lebte nach dem Tode Joas', des Sohnes Joahas', des Königs von Israel, noch fünfzehn Jahre lang.
25.26 Die übrigen Geschichten Amazias aber, die früheren und die späteren, siehe, sind die nicht aufgezeichnet im Buch der Könige von Juda und Israel?
25.27 Und seit der Zeit, da Amazia von dem HERRN abwich, bestand zu Jerusalem eine Verschwörung gegen ihn. Er aber floh nach Lachis; da sandten sie ihm nach gen Lachis und töteten ihn daselbst.
25.28 Man brachte ihn aber auf Pferden und begrub ihn bei seinen Vätern in der Hauptstadt Judas.
25.1 ὢν πέντε καὶ εἴκοσι ἐτῶν ἐβασίλευσεν αμασιας καὶ εἴκοσι ἐννέα ἔτη ἐβασίλευσεν ἐν ιερουσαλημ καὶ ὄνομα τῇ μητρὶ αὐτοῦ ιωαδεν ἀπὸ ιερουσαλημ
25.2 καὶ ἐποίησεν τὸ εὐθὲς ἐνώπιον κυρίου ἀλλ' οὐκ ἐν καρδίᾳ πλήρει
25.3 καὶ ἐγένετο ὡς κατέστη ἡ βασιλεία ἐν χειρὶ αὐτοῦ καὶ ἐθανάτωσεν τοὺς παῖδας αὐτοῦ τοὺς φονεύσαντας τὸν βασιλέα πατέρα αὐτοῦ
25.4 καὶ τοὺς υἱοὺς αὐτῶν οὐκ ἀπέκτεινεν κατὰ τὴν διαθήκην τοῦ νόμου κυρίου καθὼς γέγραπται ὡς ἐνετείλατο κύριος λέγων οὐκ ἀποθανοῦνται πατέρες ὑπὲρ τέκνων καὶ υἱοὶ οὐκ ἀποθανοῦνται ὑπὲρ πατέρων ἀλλ' ἢ ἕκαστος τῇ ἑαυτοῦ ἁμαρτίᾳ ἀποθανοῦνται
25.5 καὶ συνήγαγεν αμασιας τὸν οἶκον ιουδα καὶ ἀνέστησεν αὐτοὺς κατ' οἴκους πατριῶν αὐτῶν εἰς χιλιάρχους καὶ ἑκατοντάρχους ἐν παντὶ ιουδα καὶ ιερουσαλημ καὶ ἠρίθμησεν αὐτοὺς ἀπὸ εἰκοσαετοῦς καὶ ἐπάνω καὶ εὗρεν αὐτοὺς τριακοσίας χιλιάδας δυνατοὺς ἐξελθεῖν εἰς πόλεμον κρατοῦντας δόρυ καὶ θυρεόν
25.6 καὶ ἐμισθώσατο ἀπὸ ισραηλ ἑκατὸν χιλιάδας δυνατοὺς ἰσχύι ἑκατὸν ταλάντων ἀργυρίου
25.7 καὶ ἄνθρωπος τοῦ θεοῦ ἦλθεν πρὸς αὐτὸν λέγων βασιλεῦ οὐ πορεύσεται μετὰ σοῦ δύναμις ισραηλ ὅτι οὐκ ἔστιν κύριος μετὰ ισραηλ πάντων τῶν υἱῶν εφραιμ
25.8 ὅτι ἐὰν ὑπολάβῃς κατισχῦσαι ἐν τούτοις καὶ τροπώσεταί σε κύριος ἐναντίον τῶν ἐχθρῶν ὅτι ἔστιν παρὰ κυρίου καὶ ἰσχῦσαι καὶ τροπώσασθαι
25.9 καὶ εἶπεν αμασιας τῷ ἀνθρώπῳ τοῦ θεοῦ καὶ τί ποιήσω τὰ ἑκατὸν τάλαντα ἃ ἔδωκα τῇ δυνάμει ισραηλ καὶ εἶπεν ὁ ἄνθρωπος τοῦ θεοῦ ἔστιν τῷ κυρίῳ δοῦναί σοι πλεῖστα τούτων
25.10 καὶ διεχώρισεν αμασιας τῇ δυνάμει τῇ ἐλθούσῃ πρὸς αὐτὸν ἀπὸ εφραιμ ἀπελθεῖν εἰς τὸν τόπον αὐτῶν καὶ ἐθυμώθησαν σφόδρα ἐπὶ ιουδαν καὶ ἐπέστρεψαν εἰς τὸν τόπον αὐτῶν ἐν ὀργῇ θυμοῦ
25.11 καὶ αμασιας κατίσχυσεν καὶ παρέλαβεν τὸν λαὸν αὐτοῦ καὶ ἐπορεύθη εἰς τὴν κοιλάδα τῶν ἁλῶν καὶ ἐπάταξεν ἐκεῖ τοὺς υἱοὺς σηιρ δέκα χιλιάδας
25.12 καὶ δέκα χιλιάδας ἐζώγρησαν οἱ υἱοὶ ιουδα καὶ ἔφερον αὐτοὺς ἐπὶ τὸ ἄκρον τοῦ κρημνοῦ καὶ κατεκρήμνιζον αὐτοὺς ἀπὸ τοῦ ἄκρου τοῦ κρημνοῦ καὶ πάντες διερρήγνυντο
25.13 καὶ οἱ υἱοὶ τῆς δυνάμεως οὓς ἀπέστρεψεν αμασιας τοῦ μὴ πορευθῆναι μετ' αὐτοῦ εἰς πόλεμον καὶ ἐπέθεντο ἐπὶ τὰς πόλεις ιουδα ἀπὸ σαμαρείας ἕως βαιθωρων καὶ ἐπάταξαν ἐν αὐτοῖς τρεῖς χιλιάδας καὶ ἐσκύλευσαν σκῦλα πολλά
25.14 καὶ ἐγένετο μετὰ τὸ ἐλθεῖν αμασιαν πατάξαντα τὴν ιδουμαίαν καὶ ἤνεγκεν πρὸς αὐτοὺς τοὺς θεοὺς υἱῶν σηιρ καὶ ἔστησεν αὐτοὺς ἑαυτῷ εἰς θεοὺς καὶ ἐναντίον αὐτῶν προσεκύνει καὶ αὐτοῖς αὐτὸς ἔθυεν
25.15 καὶ ἐγένετο ὀργὴ κυρίου ἐπὶ αμασιαν καὶ ἀπέστειλεν αὐτῷ προφήτας καὶ εἶπαν αὐτῷ τί ἐζήτησας τοὺς θεοὺς τοῦ λαοῦ οἳ οὐκ ἐξείλαντο τὸν λαὸν αὐτῶν ἐκ χειρός σου
25.16 καὶ ἐγένετο ἐν τῷ λαλῆσαι αὐτῷ καὶ εἶπεν αὐτῷ μὴ σύμβουλον τοῦ βασιλέως δέδωκά σε πρόσεχε μὴ μαστιγωθῇς καὶ ἐσιώπησεν ὁ προφήτης καὶ εἶπεν ὅτι γινώσκω ὅτι ἐβούλετο ἐπὶ σοὶ τοῦ καταφθεῖραί σε ὅτι ἐποίησας τοῦτο καὶ οὐκ ἐπήκουσας τῆς συμβουλίας μου
25.17 καὶ ἐβουλεύσατο αμασιας καὶ ἀπέστειλεν πρὸς ιωας υἱὸν ιωαχαζ υἱοῦ ιου βασιλέα ισραηλ λέγων δεῦρο ὀφθῶμεν προσώποις
25.18 καὶ ἀπέστειλεν ιωας βασιλεὺς ισραηλ πρὸς αμασιαν βασιλέα ιουδα λέγων ὁ αχουχ ὁ ἐν τῷ λιβάνῳ ἀπέστειλεν πρὸς τὴν κέδρον τὴν ἐν τῷ λιβάνῳ λέγων δὸς τὴν θυγατέρα σου τῷ υἱῷ μου εἰς γυναῖκα καὶ ἰδοὺ ἐλεύσεται τὰ θηρία τοῦ ἀγροῦ τὰ ἐν τῷ λιβάνῳ καὶ ἦλθαν τὰ θηρία καὶ κατεπάτησαν τὸν αχουχ
25.19 εἶπας ἰδοὺ ἐπάταξας τὴν ιδουμαίαν καὶ ἐπαίρει σε ἡ καρδία ἡ βαρεῖα νῦν κάθησο ἐν οἴκῳ σου καὶ ἵνα τί συμβάλλεις ἐν κακίᾳ καὶ πεσῇ σὺ καὶ ιουδας μετὰ σοῦ
25.20 καὶ οὐκ ἤκουσεν αμασιας ὅτι παρὰ κυρίου ἐγένετο τοῦ παραδοῦναι αὐτὸν εἰς χεῖρας ὅτι ἐξεζήτησεν τοὺς θεοὺς τῶν ιδουμαίων
25.21 καὶ ἀνέβη ιωας βασιλεὺς ισραηλ καὶ ὤφθησαν ἀλλήλοις αὐτὸς καὶ αμασιας βασιλεὺς ιουδα ἐν βαιθσαμυς ἥ ἐστιν τοῦ ιουδα
25.22 καὶ ἐτροπώθη ιουδας κατὰ πρόσωπον ισραηλ καὶ ἔφυγεν ἕκαστος εἰς τὸ σκήνωμα
25.23 καὶ τὸν αμασιαν βασιλέα ιουδα τὸν τοῦ ιωας κατέλαβεν ιωας βασιλεὺς ισραηλ ἐν βαιθσαμυς καὶ εἰσήγαγεν αὐτὸν εἰς ιερουσαλημ καὶ κατέσπασεν ἀπὸ τοῦ τείχους ιερουσαλημ ἀπὸ πύλης εφραιμ ἕως πύλης γωνίας τετρακοσίους πήχεις
25.24 καὶ πᾶν τὸ χρυσίον καὶ τὸ ἀργύριον καὶ πάντα τὰ σκεύη τὰ εὑρεθέντα ἐν οἴκῳ κυρίου καὶ παρὰ τῷ αβδεδομ καὶ τοὺς θησαυροὺς οἴκου τοῦ βασιλέως καὶ τοὺς υἱοὺς τῶν συμμίξεων καὶ ἐπέστρεψεν εἰς σαμάρειαν
25.25 καὶ ἔζησεν αμασιας ὁ τοῦ ιωας βασιλεὺς ιουδα μετὰ τὸ ἀποθανεῖν ιωας τὸν τοῦ ιωαχαζ βασιλέα ισραηλ ἔτη δέκα πέντε
25.26 καὶ οἱ λοιποὶ λόγοι αμασιου οἱ πρῶτοι καὶ οἱ ἔσχατοι οὐκ ἰδοὺ γεγραμμένοι ἐπὶ βιβλίου βασιλέων ιουδα καὶ ισραηλ
25.27 καὶ ἐν τῷ καιρῷ ᾧ ἀπέστη αμασιας ἀπὸ κυρίου καὶ ἐπέθεντο αὐτῷ ἐπίθεσιν καὶ ἔφυγεν ἀπὸ ιερουσαλημ εἰς λαχις καὶ ἀπέστειλαν κατόπισθεν αὐτοῦ εἰς λαχις καὶ ἐθανάτωσαν αὐτὸν ἐκεῖ
25.28 καὶ ἀνέλαβον αὐτὸν ἐπὶ τῶν ἵππων καὶ ἔθαψαν αὐτὸν μετὰ τῶν πατέρων αὐτοῦ ἐν πόλει δαυιδ
25.1 ohn pente kai eikosi etohn ebasileysen amasias kai eikosi ennea eteh ebasileysen en ieroysalehm kai onoma teh mehtri aytoy iohaden apo ieroysalehm
25.2 kai epoiehsen to eythes enohpion kyrioy all' oyk en kardia plehrei
25.3 kai egeneto ohs katesteh eh basileia en cheiri aytoy kai ethanatohsen toys paidas aytoy toys phoneysantas ton basilea patera aytoy
25.4 kai toys yioys aytohn oyk apekteinen kata tehn diathehkehn toy nomoy kyrioy kathohs gegraptai ohs eneteilato kyrios legohn oyk apothanoyntai pateres yper teknohn kai yioi oyk apothanoyntai yper paterohn all' eh ekastos teh eaytoy amartia apothanoyntai
25.5 kai synehgagen amasias ton oikon ioyda kai anestehsen aytoys kat' oikoys patriohn aytohn eis chiliarchoys kai ekatontarchoys en panti ioyda kai ieroysalehm kai ehrithmehsen aytoys apo eikosaetoys kai epanoh kai eyren aytoys triakosias chiliadas dynatoys exelthein eis polemon kratoyntas dory kai thyreon
25.6 kai emisthohsato apo israehl ekaton chiliadas dynatoys ischyi ekaton talantohn argyrioy
25.7 kai anthrohpos toy theoy ehlthen pros ayton legohn basiley oy poreysetai meta soy dynamis israehl oti oyk estin kyrios meta israehl pantohn tohn yiohn ephraim
25.8 oti ean ypolabehs katischysai en toytois kai tropohsetai se kyrios enantion tohn echthrohn oti estin para kyrioy kai ischysai kai tropohsasthai
25.9 kai eipen amasias toh anthrohpoh toy theoy kai ti poiehsoh ta ekaton talanta a edohka teh dynamei israehl kai eipen o anthrohpos toy theoy estin toh kyrioh doynai soi pleista toytohn
25.10 kai diechohrisen amasias teh dynamei teh elthoyseh pros ayton apo ephraim apelthein eis ton topon aytohn kai ethymohthehsan sphodra epi ioydan kai epestrepsan eis ton topon aytohn en orgeh thymoy
25.11 kai amasias katischysen kai parelaben ton laon aytoy kai eporeytheh eis tehn koilada tohn alohn kai epataxen ekei toys yioys sehir deka chiliadas
25.12 kai deka chiliadas ezohgrehsan oi yioi ioyda kai epheron aytoys epi to akron toy krehmnoy kai katekrehmnizon aytoys apo toy akroy toy krehmnoy kai pantes dierrehgnynto
25.13 kai oi yioi tehs dynameohs oys apestrepsen amasias toy meh poreythehnai met' aytoy eis polemon kai epethento epi tas poleis ioyda apo samareias eohs baithohrohn kai epataxan en aytois treis chiliadas kai eskyleysan skyla polla
25.14 kai egeneto meta to elthein amasian pataxanta tehn idoymaian kai ehnegken pros aytoys toys theoys yiohn sehir kai estehsen aytoys eaytoh eis theoys kai enantion aytohn prosekynei kai aytois aytos ethyen
25.15 kai egeneto orgeh kyrioy epi amasian kai apesteilen aytoh prophehtas kai eipan aytoh ti ezehtehsas toys theoys toy laoy oi oyk exeilanto ton laon aytohn ek cheiros soy
25.16 kai egeneto en toh lalehsai aytoh kai eipen aytoh meh symboylon toy basileohs dedohka se proseche meh mastigohthehs kai esiohpehsen o prophehtehs kai eipen oti ginohskoh oti eboyleto epi soi toy kataphtheirai se oti epoiehsas toyto kai oyk epehkoysas tehs symboylias moy
25.17 kai eboyleysato amasias kai apesteilen pros iohas yion iohachaz yioy ioy basilea israehl legohn deyro ophthohmen prosohpois
25.18 kai apesteilen iohas basileys israehl pros amasian basilea ioyda legohn o achoych o en toh libanoh apesteilen pros tehn kedron tehn en toh libanoh legohn dos tehn thygatera soy toh yioh moy eis gynaika kai idoy eleysetai ta thehria toy agroy ta en toh libanoh kai ehlthan ta thehria kai katepatehsan ton achoych
25.19 eipas idoy epataxas tehn idoymaian kai epairei se eh kardia eh bareia nyn kathehso en oikoh soy kai ina ti symballeis en kakia kai peseh sy kai ioydas meta soy
25.20 kai oyk ehkoysen amasias oti para kyrioy egeneto toy paradoynai ayton eis cheiras oti exezehtehsen toys theoys tohn idoymaiohn
25.21 kai anebeh iohas basileys israehl kai ohphthehsan allehlois aytos kai amasias basileys ioyda en baithsamys eh estin toy ioyda
25.22 kai etropohtheh ioydas kata prosohpon israehl kai ephygen ekastos eis to skehnohma
25.23 kai ton amasian basilea ioyda ton toy iohas katelaben iohas basileys israehl en baithsamys kai eisehgagen ayton eis ieroysalehm kai katespasen apo toy teichoys ieroysalehm apo pylehs ephraim eohs pylehs gohnias tetrakosioys pehcheis
25.24 kai pan to chrysion kai to argyrion kai panta ta skeyeh ta eyrethenta en oikoh kyrioy kai para toh abdedom kai toys thehsayroys oikoy toy basileohs kai toys yioys tohn symmixeohn kai epestrepsen eis samareian
25.25 kai ezehsen amasias o toy iohas basileys ioyda meta to apothanein iohas ton toy iohachaz basilea israehl eteh deka pente
25.26 kai oi loipoi logoi amasioy oi prohtoi kai oi eschatoi oyk idoy gegrammenoi epi biblioy basileohn ioyda kai israehl
25.27 kai en toh kairoh oh apesteh amasias apo kyrioy kai epethento aytoh epithesin kai ephygen apo ieroysalehm eis lachis kai apesteilan katopisthen aytoy eis lachis kai ethanatohsan ayton ekei
25.28 kai anelabon ayton epi tohn ippohn kai ethapsan ayton meta tohn paterohn aytoy en polei dayid
25.1 בֶּן־עֶשְׂרִים וְחָמֵשׁ שָׁנָה מָלַךְ אֲמַצְיָהוּ וְעֶשְׂרִים וָתֵשַׁע שָׁנָה מָלַךְ בִּירוּשָׁלִָם וְשֵׁם אִמֹּו יְהֹועַדָּן מִירוּשָׁלָיִם׃
25.2 וַיַּעַשׂ הַיָּשָׁר בְּעֵינֵי יְהוָה רַק לֹא בְּלֵבָב שָׁלֵם׃
25.3 וַיְהִי כַּאֲשֶׁר חָזְקָה הַמַּמְלָכָה עָלָיו וַיַּהֲרֹג אֶת־עֲבָדָיו הַמַּכִּים אֶת־הַמֶּלֶךְ אָבִיו׃
25.4 וְאֶת־בְּנֵיהֶם לֹא הֵמִית כִּי כַכָּתוּב בַּתֹּורָה בְּסֵפֶר מֹשֶׁה אֲשֶׁר־צִוָּה יְהוָה לֵאמֹר לֹא־יָמוּתוּ אָבֹות עַל־בָּנִים וּבָנִים לֹא־יָמוּתוּ עַל־אָבֹות כִּי אִישׁ בְּחֶטְאֹו יָמוּתוּ׃ פ
25.5 וַיִּקְבֹּץ אֲמַצְיָהוּ אֶת־יְהוּדָה וַיַּעֲמִידֵם לְבֵית־אָבֹות לְשָׂרֵי הָאֲלָפִים וּלְשָׂרֵי הַמֵּאֹות לְכָל־יְהוּדָה וּבִנְיָמִן וַיִּפְקְדֵם לְמִבֶּן עֶשְׂרִים שָׁנָה וָמַעְלָה וַיִּמְצָאֵם שְׁלֹשׁ־מֵאֹות אֶלֶף בָּחוּר יֹוצֵא צָבָא אֹחֵז רֹמַח וְצִנָּה׃
25.6 וַיִּשְׂכֹּר מִיִּשְׂרָאֵל מֵאָה אֶלֶף גִּבֹּור חָיִל בְּמֵאָה כִכַּר־כָּסֶף׃
25.7 וְאִישׁ הָאֱלֹהִים בָּא אֵלָיו לֵאמֹר הַמֶּלֶךְ אַל־יָבֹא עִמְּךָ צְבָא יִשְׂרָאֵל כִּי אֵין יְהוָה עִם־יִשְׂרָאֵל כֹּל בְּנֵי אֶפְרָיִם׃
25.8 כִּי אִם־בֹּא אַתָּה עֲשֵׂה חֲזַק לַמִּלְחָמָה יַכְשִׁילְךָ הָאֱלֹהִים לִפְנֵי אֹויֵב כִּי יֶשׁ־כֹּחַ בֵּאלֹהִים לַעְזֹור וּלְהַכְשִׁיל׃
25.9 וַיֹּאמֶר אֲמַצְיָהוּ לְאִישׁ הָאֱלֹהִים וּמַה־לַּעֲשֹׂות לִמְאַת הַכִּכָּר אֲשֶׁר נָתַתִּי לִגְדוּד יִשְׂרָאֵל וַיֹּאמֶר אִישׁ הָאֱלֹהִים יֵשׁ לַיהוָה לָתֶת לְךָ הַרְבֵּה מִזֶּה׃
25.10 וַיַּבְדִּילֵם אֲמַצְיָהוּ לְהַגְּדוּד אֲשֶׁר־בָּא אֵלָיו מֵאֶפְרַיִם לָלֶכֶת לִמְקֹומָם וַיִּחַר אַפָּם מְאֹד בִּיהוּדָה וַיָּשׁוּבוּ לִמְקֹומָם בָּחֳרִי־אָף׃ פ
25.11 וַאֲמַצְיָהוּ הִתְחַזַּק וַיִּנְהַג אֶת־עַמֹּו וַיֵּלֶךְ גֵּיא הַמֶּלַח וַיַּךְ אֶת־בְּנֵי־שֵׂעִיר עֲשֶׂרֶת אֲלָפִים׃
25.12 וַעֲשֶׂרֶת אֲלָפִים חַיִּים שָׁבוּ בְּנֵי יְהוּדָה וַיְבִיאוּם לְרֹאשׁ הַסָּלַע וַיַּשְׁלִיכוּם מֵרֹאשׁ־הַסֶּלַע וְכֻלָּם נִבְקָעוּ׃ ס
25.13 וּבְנֵי הַגְּדוּד אֲשֶׁר הֵשִׁיב אֲמַצְיָהוּ מִלֶּכֶת עִמֹּו לַמִּלְחָמָה וַיִּפְשְׁטוּ בְּעָרֵי יְהוּדָה מִשֹּׁמְרֹון וְעַד־בֵּית חֹורֹון וַיַּכּוּ מֵהֶם שְׁלֹשֶׁת אֲלָפִים וַיָּבֹזּוּ בִּזָּה רַבָּה׃ ס
25.14 וַיְהִי אַחֲרֵי בֹוא אֲמַצְיָהוּ מֵהַכֹּות אֶת־אֲדֹומִים וַיָּבֵא אֶת־אֱלֹהֵי בְּנֵי שֵׂעִיר וַיַּעֲמִידֵם לֹו לֵאלֹהִים וְלִפְנֵיהֶם יִשְׁתַּחֲוֶה וְלָהֶם יְקַטֵּר׃
25.15 וַיִּחַר־אַף יְהוָה בַּאֲמַצְיָהוּ וַיִּשְׁלַח אֵלָיו נָבִיא וַיֹּאמֶר לֹו לָמָּה דָרַשְׁתָּ אֶת־אֱלֹהֵי הָעָם אֲשֶׁר לֹא־הִצִּילוּ אֶת־עַמָּם מִיָּדֶךָ׃
25.16 וַיְהִי ׀ בְּדַבְּרֹו אֵלָיו וַיֹּאמֶר לֹו הַלְיֹועֵץ לַמֶּלֶךְ נְתַנּוּךָ חֲדַל־לְךָ לָמָּה יַכּוּךָ וַיֶּחְדַּל הַנָּבִיא וַיֹּאמֶר יָדַעְתִּי כִּי־יָעַץ אֱלֹהִים לְהַשְׁחִיתֶךָ כִּי־עָשִׂיתָ זֹּאת וְלֹא שָׁמַעְתָּ לַעֲצָתִי׃ פ
25.17 וַיִּוָּעַץ אֲמַצְיָהוּ מֶלֶךְ יְהוּדָה וַיִּשְׁלַח אֶל־יֹואָשׁ בֶּן־יְהֹואָחָז בֶּן־יֵהוּא מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל לֵאמֹר [לְךָ כ] (לְכָה ק) נִתְרָאֶה פָנִים׃
25.18 וַיִּשְׁלַח יֹואָשׁ מֶלֶךְ־יִשְׂרָאֵל אֶל־אֲמַצְיָהוּ מֶלֶךְ־יְהוּדָה לֵאמֹר הַחֹוחַ אֲשֶׁר בַּלְּבָנֹון לַח אֶל־הָאֶרֶז אֲשֶׁר בַּלְּבָנֹון לֵאמֹר תְּנָה־אֶת־בִּתְּךָ לִבְנִי לְאִשָּׁה וַתַּעֲבֹר חַיַּת הַשָּׂדֶה אֲשֶׁר בַּלְּבָנֹון וַתִּרְמֹס אֶת־הַחֹוחַ׃
25.19 אָמַרְתָּ הִנֵּה הִכִּיתָ אֶת־אֱדֹום וּנְשָׂאֲךָ לִבְּךָ לְהַכְבִּיד עַתָּה שְׁבָה בְּבֵיתֶךָ לָמָּה תִתְגָּרֶה בְּרָעָה וְנָפַלְתָּ אַתָּה וִיהוּדָה עִמָּךְ׃
25.20 וְלֹא־שָׁמַע אֲמַצְיָהוּ כִּי מֵהָאֱלֹהִים הִיא לְמַעַן תִּתָּם בְּיָד כִּי דָרְשׁוּ אֵת אֱלֹהֵי אֱדֹום׃
25.21 וַיַּעַל יֹואָשׁ מֶלֶךְ־יִשְׂרָאֵל וַיִּתְרָאוּ פָנִים הוּא וַאֲמַצְיָהוּ מֶלֶךְ־יְהוּדָה בְּבֵית שֶׁמֶשׁ אֲשֶׁר לִיהוּדָה׃
25.22 וַיִּנָּגֶף יְהוּדָה לִפְנֵי יִשְׂרָאֵל וַיָּנֻסוּ אִישׁ לְאֹהָלָיו׃
25.23 וְאֵת אֲמַצְיָהוּ מֶלֶךְ־יְהוּדָה בֶּן־יֹואָשׁ בֶּן־יְהֹואָחָז תָּפַשׂ יֹואָשׁ מֶלֶךְ־יִשְׂרָאֵל בְּבֵית שָׁמֶשׁ וַיְבִיאֵהוּ יְרוּשָׁלִַם וַיִּפְרֹץ בְּחֹומַת יְרוּשָׁלִַם מִשַּׁעַר אֶפְרַיִם עַד־שַׁעַר הַפֹּונֶה אַרְבַּע מֵאֹות אַמָּה׃
25.24 וְכָל־הַזָּהָב וְהַכֶּסֶף וְאֵת כָּל־הַכֵּלִים הַנִּמְצְאִים בְּבֵית־הָאֱלֹהִים עִם־עֹבֵד אֱדֹום וְאֶת־אֹצְרֹות בֵּית הַמֶּלֶךְ וְאֵת בְּנֵי הַתַּעֲרֻבֹות וַיָּשָׁב שֹׁמְרֹון׃ פ
25.25 וַיְחִי אֲמַצְיָהוּ בֶן־יֹואָשׁ מֶלֶךְ יְהוּדָה אַחֲרֵי מֹות יֹואָשׁ בֶּן־יְהֹואָחָז מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל חֲמֵשׁ עֶשְׂרֵה שָׁנָה׃
25.26 וְיֶתֶר דִּבְרֵי אֲמַצְיָהוּ הָרִאשֹׁנִים וְהָאַחֲרֹונִים הֲלֹא הִנָּם כְּתוּבִים עַל־סֵפֶר מַלְכֵי־יְהוּדָה וְיִשְׂרָאֵל׃
25.27 וּמֵעֵת אֲשֶׁר־סָר אֲמַצְיָהוּ מֵאַחֲרֵי יְהוָה וַיִּקְשְׁרוּ עָלָיו קֶשֶׁר בִּירוּשָׁלִַם וַיָּנָס לָכִישָׁה וַיִּשְׁלְחוּ אַחֲרָיו לָכִישָׁה וַיְמִיתֻהוּ שָׁם׃
25.28 וַיִּשָּׂאֻהוּ עַל־הַסּוּסִים וַיִּקְבְּרוּ אֹתֹו עִם־אֲבֹתָיו בְּעִיר יְהוּדָה׃
25.1 baen-Oaexrijm whaamexx xxaanaaH maalak AamacjaaHw wOaexrijm waatexxaO xxaanaaH maalak bijrwxxaalaaim wxxem Aimow jHowOadaan mijrwxxaalaajim׃
25.2 wajaOax Hajaaxxaar bOejnej jHwaaH raq loA blebaab xxaalem׃
25.3 wajHij kaAaxxaer haazqaaH HamamlaakaaH Oaalaajw wajaHarog Aaet-Oabaadaajw Hamakijm Aaet-Hamaelaek Aaabijw׃
25.4 wAaet-bnejHaem loA Hemijt kij kakaatwb batowraaH bsepaer moxxaeH Aaxxaer-ciwaaH jHwaaH leAmor loA-jaamwtw Aaabowt Oal-baanijm wbaanijm loA-jaamwtw Oal-Aaabowt kij Aijxx bhaeTAow jaamwtw׃ p
25.5 wajiqboc AamacjaaHw Aaet-jHwdaaH wajaOamijdem lbejt-Aaabowt lxaarej HaaAalaapijm wlxaarej HameAowt lkaal-jHwdaaH wbinjaamin wajipqdem lmibaen Oaexrijm xxaanaaH waamaOlaaH wajimcaaAem xxloxx-meAowt Aaelaep baahwr jowceA caabaaA Aohez romah wcinaaH׃
25.6 wajixkor mijixraaAel meAaaH Aaelaep gibowr haajil bmeAaaH kikar-kaasaep׃
25.7 wAijxx HaaAaeloHijm baaA Aelaajw leAmor Hamaelaek Aal-jaaboA Oimkaa cbaaA jixraaAel kij Aejn jHwaaH Oim-jixraaAel kol bnej Aaepraajim׃
25.8 kij Aim-boA AataaH OaxeH hazaq lamilhaamaaH jakxxijlkaa HaaAaeloHijm lipnej Aowjeb kij jaexx-koha beAloHijm laOzowr wlHakxxijl׃
25.9 wajoAmaer AamacjaaHw lAijxx HaaAaeloHijm wmaH-laOaxowt limAat Hakikaar Aaxxaer naatatij ligdwd jixraaAel wajoAmaer Aijxx HaaAaeloHijm jexx lajHwaaH laataet lkaa HarbeH mizaeH׃
25.10 wajabdijlem AamacjaaHw lHagdwd Aaxxaer-baaA Aelaajw meAaeprajim laalaekaet limqowmaam wajihar Aapaam mAod bijHwdaaH wajaaxxwbw limqowmaam baahaarij-Aaap׃ p
25.11 waAamacjaaHw Hithazaq wajinHag Aaet-Oamow wajelaek gejA Hamaelah wajak Aaet-bnej-xeOijr Oaxaeraet Aalaapijm׃
25.12 waOaxaeraet Aalaapijm hajijm xxaabw bnej jHwdaaH wajbijAwm lroAxx HasaalaO wajaxxlijkwm meroAxx-HasaelaO wkulaam nibqaaOw׃ s
25.13 wbnej Hagdwd Aaxxaer Hexxijb AamacjaaHw milaekaet Oimow lamilhaamaaH wajipxxTw bOaarej jHwdaaH mixxomrown wOad-bejt howrown wajakw meHaem xxloxxaet Aalaapijm wajaabozw bizaaH rabaaH׃ s
25.14 wajHij Aaharej bowA AamacjaaHw meHakowt Aaet-Aadowmijm wajaabeA Aaet-AaeloHej bnej xeOijr wajaOamijdem low leAloHijm wlipnejHaem jixxtahawaeH wlaaHaem jqaTer׃
25.15 wajihar-Aap jHwaaH baAamacjaaHw wajixxlah Aelaajw naabijA wajoAmaer low laamaaH daaraxxtaa Aaet-AaeloHej HaaOaam Aaxxaer loA-Hicijlw Aaet-Oamaam mijaadaekaa׃
25.16 wajHij bdabrow Aelaajw wajoAmaer low HaljowOec lamaelaek ntanwkaa hadal-lkaa laamaaH jakwkaa wajaehdal HanaabijA wajoAmaer jaadaOtij kij-jaaOac AaeloHijm lHaxxhijtaekaa kij-Oaaxijtaa zoAt wloA xxaamaOtaa laOacaatij׃ p
25.17 wajiwaaOac AamacjaaHw maelaek jHwdaaH wajixxlah Aael-jowAaaxx baen-jHowAaahaaz baen-jeHwA maelaek jixraaAel leAmor [lkaa k] (lkaaH q) nitraaAaeH paanijm׃
25.18 wajixxlah jowAaaxx maelaek-jixraaAel Aael-AamacjaaHw maelaek-jHwdaaH leAmor Hahowha Aaxxaer balbaanown lah Aael-HaaAaeraez Aaxxaer balbaanown leAmor tnaaH-Aaet-bitkaa libnij lAixxaaH wataOabor hajat HaxaadaeH Aaxxaer balbaanown watirmos Aaet-Hahowha׃
25.19 Aaamartaa HineH Hikijtaa Aaet-Aaedowm wnxaaAakaa libkaa lHakbijd OataaH xxbaaH bbejtaekaa laamaaH titgaaraeH braaOaaH wnaapaltaa AataaH wijHwdaaH Oimaak׃
25.20 wloA-xxaamaO AamacjaaHw kij meHaaAaeloHijm HijA lmaOan titaam bjaad kij daarxxw Aet AaeloHej Aaedowm׃
25.21 wajaOal jowAaaxx maelaek-jixraaAel wajitraaAw paanijm HwA waAamacjaaHw maelaek-jHwdaaH bbejt xxaemaexx Aaxxaer lijHwdaaH׃
25.22 wajinaagaep jHwdaaH lipnej jixraaAel wajaanusw Aijxx lAoHaalaajw׃
25.23 wAet AamacjaaHw maelaek-jHwdaaH baen-jowAaaxx baen-jHowAaahaaz taapax jowAaaxx maelaek-jixraaAel bbejt xxaamaexx wajbijAeHw jrwxxaalaim wajiproc bhowmat jrwxxaalaim mixxaOar Aaeprajim Oad-xxaOar HapownaeH AarbaO meAowt AamaaH׃
25.24 wkaal-HazaaHaab wHakaesaep wAet kaal-Hakelijm HanimcAijm bbejt-HaaAaeloHijm Oim-Oobed Aaedowm wAaet-Aocrowt bejt Hamaelaek wAet bnej HataOarubowt wajaaxxaab xxomrown׃ p
25.25 wajhij AamacjaaHw baen-jowAaaxx maelaek jHwdaaH Aaharej mowt jowAaaxx baen-jHowAaahaaz maelaek jixraaAel hamexx OaexreH xxaanaaH׃
25.26 wjaetaer dibrej AamacjaaHw HaariAxxonijm wHaaAaharownijm HaloA Hinaam ktwbijm Oal-sepaer malkej-jHwdaaH wjixraaAel׃
25.27 wmeOet Aaxxaer-saar AamacjaaHw meAaharej jHwaaH wajiqxxrw Oaalaajw qaexxaer bijrwxxaalaim wajaanaas laakijxxaaH wajixxlhw Aaharaajw laakijxxaaH wajmijtuHw xxaam׃
25.28 wajixaaAuHw Oal-Haswsijm wajiqbrw Aotow Oim-Aabotaajw bOijr jHwdaaH׃
25.1 בן־עשרים וחמש שנה מלך אמציהו ועשרים ותשע שנה מלך בירושלם ושם אמו יהועדן מירושלים׃
25.2 ויעש הישר בעיני יהוה רק לא בלבב שלם׃
25.3 ויהי כאשר חזקה הממלכה עליו ויהרג את־עבדיו המכים את־המלך אביו׃
25.4 ואת־בניהם לא המית כי ככתוב בתורה בספר משה אשר־צוה יהוה לאמר לא־ימותו אבות על־בנים ובנים לא־ימותו על־אבות כי איש בחטאו ימותו׃ פ
25.5 ויקבץ אמציהו את־יהודה ויעמידם לבית־אבות לשרי האלפים ולשרי המאות לכל־יהודה ובנימן ויפקדם למבן עשרים שנה ומעלה וימצאם שלש־מאות אלף בחור יוצא צבא אחז רמח וצנה׃
25.6 וישכר מישראל מאה אלף גבור חיל במאה ככר־כסף׃
25.7 ואיש האלהים בא אליו לאמר המלך אל־יבא עמך צבא ישראל כי אין יהוה עם־ישראל כל בני אפרים׃
25.8 כי אם־בא אתה עשה חזק למלחמה יכשילך האלהים לפני אויב כי יש־כח באלהים לעזור ולהכשיל׃
25.9 ויאמר אמציהו לאיש האלהים ומה־לעשות למאת הככר אשר נתתי לגדוד ישראל ויאמר איש האלהים יש ליהוה לתת לך הרבה מזה׃
25.10 ויבדילם אמציהו להגדוד אשר־בא אליו מאפרים ללכת למקומם ויחר אפם מאד ביהודה וישובו למקומם בחרי־אף׃ פ
25.11 ואמציהו התחזק וינהג את־עמו וילך גיא המלח ויך את־בני־שעיר עשרת אלפים׃
25.12 ועשרת אלפים חיים שבו בני יהודה ויביאום לראש הסלע וישליכום מראש־הסלע וכלם נבקעו׃ ס
25.13 ובני הגדוד אשר השיב אמציהו מלכת עמו למלחמה ויפשטו בערי יהודה משמרון ועד־בית חורון ויכו מהם שלשת אלפים ויבזו בזה רבה׃ ס
25.14 ויהי אחרי בוא אמציהו מהכות את־אדומים ויבא את־אלהי בני שעיר ויעמידם לו לאלהים ולפניהם ישתחוה ולהם יקטר׃
25.15 ויחר־אף יהוה באמציהו וישלח אליו נביא ויאמר לו למה דרשת את־אלהי העם אשר לא־הצילו את־עמם מידך׃
25.16 ויהי ׀ בדברו אליו ויאמר לו הליועץ למלך נתנוך חדל־לך למה יכוך ויחדל הנביא ויאמר ידעתי כי־יעץ אלהים להשחיתך כי־עשית זאת ולא שמעת לעצתי׃ פ
25.17 ויועץ אמציהו מלך יהודה וישלח אל־יואש בן־יהואחז בן־יהוא מלך ישראל לאמר [לך כ] (לכה ק) נתראה פנים׃
25.18 וישלח יואש מלך־ישראל אל־אמציהו מלך־יהודה לאמר החוח אשר בלבנון לח אל־הארז אשר בלבנון לאמר תנה־את־בתך לבני לאשה ותעבר חית השדה אשר בלבנון ותרמס את־החוח׃
25.19 אמרת הנה הכית את־אדום ונשאך לבך להכביד עתה שבה בביתך למה תתגרה ברעה ונפלת אתה ויהודה עמך׃
25.20 ולא־שמע אמציהו כי מהאלהים היא למען תתם ביד כי דרשו את אלהי אדום׃
25.21 ויעל יואש מלך־ישראל ויתראו פנים הוא ואמציהו מלך־יהודה בבית שמש אשר ליהודה׃
25.22 וינגף יהודה לפני ישראל וינסו איש לאהליו׃
25.23 ואת אמציהו מלך־יהודה בן־יואש בן־יהואחז תפש יואש מלך־ישראל בבית שמש ויביאהו ירושלם ויפרץ בחומת ירושלם משער אפרים עד־שער הפונה ארבע מאות אמה׃
25.24 וכל־הזהב והכסף ואת כל־הכלים הנמצאים בבית־האלהים עם־עבד אדום ואת־אצרות בית המלך ואת בני התערבות וישב שמרון׃ פ
25.25 ויחי אמציהו בן־יואש מלך יהודה אחרי מות יואש בן־יהואחז מלך ישראל חמש עשרה שנה׃
25.26 ויתר דברי אמציהו הראשנים והאחרונים הלא הנם כתובים על־ספר מלכי־יהודה וישראל׃
25.27 ומעת אשר־סר אמציהו מאחרי יהוה ויקשרו עליו קשר בירושלם וינס לכישה וישלחו אחריו לכישה וימיתהו שם׃
25.28 וישאהו על־הסוסים ויקברו אתו עם־אבתיו בעיר יהודה׃
25.1 bn-Oxrjm whmx xnH mlk AmcjHw wOxrjm wtxO xnH mlk bjrwxlm wxm Amw jHwOdn mjrwxljm׃
25.2 wjOx Hjxr bOjnj jHwH rq lA blbb xlm׃
25.3 wjHj kAxr hzqH HmmlkH Oljw wjHrg At-Obdjw Hmkjm At-Hmlk Abjw׃
25.4 wAt-bnjHm lA Hmjt kj kktwb btwrH bspr mxH Axr-cwH jHwH lAmr lA-jmwtw Abwt Ol-bnjm wbnjm lA-jmwtw Ol-Abwt kj Ajx bhTAw jmwtw׃ p
25.5 wjqbc AmcjHw At-jHwdH wjOmjdm lbjt-Abwt lxrj HAlpjm wlxrj HmAwt lkl-jHwdH wbnjmn wjpqdm lmbn Oxrjm xnH wmOlH wjmcAm xlx-mAwt Alp bhwr jwcA cbA Ahz rmh wcnH׃
25.6 wjxkr mjxrAl mAH Alp gbwr hjl bmAH kkr-ksp׃
25.7 wAjx HAlHjm bA Aljw lAmr Hmlk Al-jbA Omk cbA jxrAl kj Ajn jHwH Om-jxrAl kl bnj Aprjm׃
25.8 kj Am-bA AtH OxH hzq lmlhmH jkxjlk HAlHjm lpnj Awjb kj jx-kh bAlHjm lOzwr wlHkxjl׃
25.9 wjAmr AmcjHw lAjx HAlHjm wmH-lOxwt lmAt Hkkr Axr nttj lgdwd jxrAl wjAmr Ajx HAlHjm jx ljHwH ltt lk HrbH mzH׃
25.10 wjbdjlm AmcjHw lHgdwd Axr-bA Aljw mAprjm llkt lmqwmm wjhr Apm mAd bjHwdH wjxwbw lmqwmm bhrj-Ap׃ p
25.11 wAmcjHw Hthzq wjnHg At-Omw wjlk gjA Hmlh wjk At-bnj-xOjr Oxrt Alpjm׃
25.12 wOxrt Alpjm hjjm xbw bnj jHwdH wjbjAwm lrAx HslO wjxljkwm mrAx-HslO wklm nbqOw׃ s
25.13 wbnj Hgdwd Axr Hxjb AmcjHw mlkt Omw lmlhmH wjpxTw bOrj jHwdH mxmrwn wOd-bjt hwrwn wjkw mHm xlxt Alpjm wjbzw bzH rbH׃ s
25.14 wjHj Ahrj bwA AmcjHw mHkwt At-Adwmjm wjbA At-AlHj bnj xOjr wjOmjdm lw lAlHjm wlpnjHm jxthwH wlHm jqTr׃
25.15 wjhr-Ap jHwH bAmcjHw wjxlh Aljw nbjA wjAmr lw lmH drxt At-AlHj HOm Axr lA-Hcjlw At-Omm mjdk׃
25.16 wjHj bdbrw Aljw wjAmr lw HljwOc lmlk ntnwk hdl-lk lmH jkwk wjhdl HnbjA wjAmr jdOtj kj-jOc AlHjm lHxhjtk kj-Oxjt zAt wlA xmOt lOctj׃ p
25.17 wjwOc AmcjHw mlk jHwdH wjxlh Al-jwAx bn-jHwAhz bn-jHwA mlk jxrAl lAmr [lk k] (lkH q) ntrAH pnjm׃
25.18 wjxlh jwAx mlk-jxrAl Al-AmcjHw mlk-jHwdH lAmr Hhwh Axr blbnwn lh Al-HArz Axr blbnwn lAmr tnH-At-btk lbnj lAxH wtObr hjt HxdH Axr blbnwn wtrms At-Hhwh׃
25.19 Amrt HnH Hkjt At-Adwm wnxAk lbk lHkbjd OtH xbH bbjtk lmH ttgrH brOH wnplt AtH wjHwdH Omk׃
25.20 wlA-xmO AmcjHw kj mHAlHjm HjA lmOn ttm bjd kj drxw At AlHj Adwm׃
25.21 wjOl jwAx mlk-jxrAl wjtrAw pnjm HwA wAmcjHw mlk-jHwdH bbjt xmx Axr ljHwdH׃
25.22 wjngp jHwdH lpnj jxrAl wjnsw Ajx lAHljw׃
25.23 wAt AmcjHw mlk-jHwdH bn-jwAx bn-jHwAhz tpx jwAx mlk-jxrAl bbjt xmx wjbjAHw jrwxlm wjprc bhwmt jrwxlm mxOr Aprjm Od-xOr HpwnH ArbO mAwt AmH׃
25.24 wkl-HzHb wHksp wAt kl-Hkljm HnmcAjm bbjt-HAlHjm Om-Obd Adwm wAt-Acrwt bjt Hmlk wAt bnj HtOrbwt wjxb xmrwn׃ p
25.25 wjhj AmcjHw bn-jwAx mlk jHwdH Ahrj mwt jwAx bn-jHwAhz mlk jxrAl hmx OxrH xnH׃
25.26 wjtr dbrj AmcjHw HrAxnjm wHAhrwnjm HlA Hnm ktwbjm Ol-spr mlkj-jHwdH wjxrAl׃
25.27 wmOt Axr-sr AmcjHw mAhrj jHwH wjqxrw Oljw qxr bjrwxlm wjns lkjxH wjxlhw Ahrjw lkjxH wjmjtHw xm׃
25.28 wjxAHw Ol-Hswsjm wjqbrw Atw Om-Abtjw bOjr jHwdH׃
25.1 Viginti quinque annorum erat Amasias, cum regnare coepisset, et viginti novem annis regnavit in Ierusalem. Nomen matris eius Ioaden de Ierusalem.
25.2 Fecitque bonum in conspectu Domini, verumtamen non in corde perfecto.
25.3 Cumque roboratum sibi videret imperium, iugulavit servos suos, qui occiderant regem patrem suum,
25.4 sed filios eorum non interfecit, sicut scriptum est in libro legis Moysi, ubi praecepit Dominus dicens: “ Non occidentur patres pro filiis, neque filii pro patribus suis, sed unusquisque in suo peccato morietur ”.
25.5 Congregavit igitur Amasias Iudam et constituit eos per familias tribunosque et centuriones in universo Iuda et Beniamin. Et recensuit a viginti annis sursum invenitque trecenta milia iuvenum, qui egrederentur ad pugnam et tenerent hastam et clipeum.
25.6 Mercede quoque conduxit de Israel centum milia robustorum centum talentis argenti.
25.7 Venit autem homo Dei ad illum et ait: “ O rex, ne egrediatur tecum exercitus Israel; non est enim Dominus cum Israel, cunctis filiis Ephraim.
25.8 Quod si putas in robore exercitus bella consistere, superari te faciet Deus ab hostibus: Dei quippe est et adiuvare et in fugam vertere ”.
25.9 Dixitque Amasias ad hominem Dei: “ Quid ergo fiet de centum talentis, quae dedi militibus Israel? ”. Et respondit ei homo Dei: “ Habet Dominus, unde tibi dare possit multo his plura ”.
25.10 Separavit itaque Amasias exercitum, qui venerat ad eum ex Ephraim, ut reverteretur in locum suum; at illi contra Iudam vehementer irati reversi sunt in regionem suam.
25.11 Porro Amasias confidenter eduxit populum suum et abiit in vallem Salinarum percussitque filios Seir decem milia.
25.12 Et alia decem milia virorum ceperunt filii Iudae et adduxerunt ad praeruptum cuiusdam petrae praecipitaveruntque eos de summo in praeceps, qui universi crepuerunt.
25.13 At ille exercitus, quem remiserat Amasias, ne secum iret ad proelium, diffusus est in civitatibus Iudae a Samaria usque Bethoron et, interfectis tribus milibus, diripuit praedam magnam.
25.14 Amasias vero, post caedem Idumaeorum et allatos deos filiorum Seir, statuit illos in deos sibi et adorabat eos et illis adolebat.
25.15 Quam ob rem iratus Dominus contra Amasiam misit ad illum prophetam, qui diceret ei: “ Cur adorasti deos, qui non liberaverunt populum suum de manu tua? ”.
25.16 Cumque haec ille loqueretur, respondit ei: “ Num consiliarium regis fecimus te? Quiesce! Cur interficiam te? ”. Discedensque propheta: “ Sed scio, inquit, quod decrevit Deus occidere te, quia fecisti hoc et non acquievisti consilio meo ”.
25.17 Igitur Amasias rex Iudae, inito consilio, misit ad Ioas filium Ioachaz filii Iehu regem Israel dicens: “ Veni, videamus nos mutuo! ”.
25.18 At ille remisit nuntium dicens: “ Carduus, qui est in Libano, misit ad cedrum Libani dicens: “Da filiam tuam filio meo uxorem”. Et ecce bestiae agri, quae erant in Libano, transierunt et conculcaverunt carduum.
25.19 Dixisti: “Percussi Edom!”. Et idcirco erigitur cor tuum in superbiam. Sede in domo tua! Cur malum adversum te provocas, ut cadas et tu et Iuda tecum? ”.
25.20 Noluit audire Amasias, eo quod Domini esset voluntas, ut traderetur in manibus hostium propter cultum deorum Edom.
25.21 Ascendit igitur Ioas rex Israel, et mutuos sibi praebuere conspectus: ipse et Amasias rex Iudae in Bethsames Iudae.
25.22 Corruitque Iuda coram Israel et fugit in tabernacula sua.
25.23 Porro Amasiam regem Iudae filium Ioas filii Ioachaz cepit Ioas rex Israel in Bethsames et adduxit in Ierusalem destruxitque murum eius a porta Ephraim usque ad portam Anguli quadringentis cubitis.
25.24 Omne quoque aurum et argentum et universa vasa, quae repererat in domo Dei et apud Obededom in thesauris etiam domus regiae, necnon et obsides reduxit Samariam.
25.25 Vixit autem Amasias filius Ioas rex Iudae, postquam mortuus est Ioas filius Ioachaz rex Israel, quindecim annis.
25.26 Reliqua vero gestorum Amasiae priorum et novissimorum scripta sunt in libro regum Iudae et Israel.
25.27 Qui postquam recessit a Domino, tetenderunt ei insidias in Ierusalem; cumque fugisset Lachis, miserunt post eum in Lachis et interfecerunt eum ibi.
25.28 Reportantesque super equos sepelierunt eum cum patribus suis in civitate David.
26.1 Da nahm das ganze Volk Juda den Ussia, der sechzehn Jahre alt war, und machte ihn zum König an Stelle seines Vaters Amazia.
26.2 Derselbe baute Elot und brachte es wieder an Juda, nachdem der König sich zu seinen Vätern gelegt hatte.
26.3 Sechzehn Jahre alt war Ussia, als er König ward, und regierte zweiundfünfzig Jahre lang zu Jerusalem. Und seine Mutter hieß Jechalia, von Jerusalem.
26.4 Und er tat, was recht war in den Augen des HERRN, ganz wie sein Vater Amazia getan hatte.
26.5 Und er suchte Gott, solange Sacharja lebte, der ihn in der Furcht Gottes unterwies. Und solange er den HERRN suchte, ließ Gott es ihm gelingen.
26.6 Denn er zog aus und stritt wider die Philister und riß die Mauern von Gat und die Mauern von Jabne und die Mauern von Asdod nieder und baute Städte bei Asdod und unter den Philistern.
26.7 Denn Gott half ihm wider die Philister, wider die Araber, die zu Gur-Baal wohnten, und wider die Meuniter.
26.8 Und die Ammoniter zahlten dem Ussia Tribut; und sein Ruhm verbreitete sich bis nach Ägypten hin; denn er ward sehr stark.
26.9 Und Ussia baute Türme zu Jerusalem, über das Ecktor und über das Taltor und über den Winkel und befestigte sie.
26.10 Er baute auch Türme in der Wüste und grub viele Brunnen; denn er hatte viel Vieh in der Niederung und in der Ebene, auch Ackerleute und Weingärtner auf den Bergen und in Karmel; denn er liebte den Ackerbau.
26.11 Ussia hatte auch ein kriegstüchtiges Heer, welches truppenweise zu Felde zog, in der Anzahl, wie sie gemustert worden durch Jehiel, den Schreiber, und Maaseja, den Amtmann, unter der Leitung Hananjas, eines königlichen Obersten.
26.12 Die Gesamtzahl der Familienhäupter der kriegstüchtigen Mannschaft betrug 2600.
26.13 Und unter ihrer Hand war das Kriegsheer, 307500 kriegstüchtige Leute, stark genug, um dem König wider die Feinde zu helfen.
26.14 Und Ussia versah das ganze Heer mit Schilden, Speeren, Helmen, Panzern, Bogen und Schleudersteinen.
26.15 Er machte in Jerusalem auch Maschinen, von Künstlern erfunden, die auf Türmen und Zinnen aufgestellt wurden, um mit Pfeilen und großen Steinen zu schießen. Also verbreitete sich sein Ruhm weithin, weil er sich so vorzüglich zu helfen wußte, bis daß er mächtig ward.
26.16 Als er sich aber mächtig fühlte, überhob sich sein Herz zu seinem Verderben, und er vergriff sich an dem HERRN, seinem Gott, indem er in den Tempel des HERRN ging, um auf dem Räucheraltar zu räuchern.
26.17 Aber der Priester Asaria ging ihm nach, und achtzig Priester des HERRN mit ihm, wackere Leute;
26.18 die traten dem König Ussia entgegen und sprachen zu ihm: Ussia, es steht nicht dir zu, dem HERRN zu räuchern, sondern den Priestern, den Söhnen Aarons, die zum Räuchern geheiligt sind! Verlaß das Heiligtum, denn du hast dich vergangen, und das bringt dir vor Gott, dem HERRN, keine Ehre!
26.19 Da ward Ussia zornig, während er die Räucherpfanne in seiner Hand hielt, um zu räuchern. Als er aber seinen Zorn wider die Priester ausließ, brach der Aussatz an seiner Stirn aus, vor den Priestern im Hause des HERRN beim Räucheraltar.
26.20 Denn als sich der Oberpriester Asarja und alle Priester zu ihm hinwandten, siehe, da war er aussätzig an seiner Stirn! Da jagten sie ihn eilends hinaus; und auch er selbst machte sich schnell davon, weil der HERR ihn geschlagen hatte.
26.21 Also war der König Ussia aussätzig bis an den Tag seines Todes und wohnte als Aussätziger in einem abgesonderten Hause; denn er war vom Hause des HERRN ausgeschlossen, und sein Sohn Jotam stand dem Hause des Königs vor und richtete das Volk des Landes.
26.22 Aber die übrigen Geschichten Ussias, die früheren und die späteren, hat der Prophet Jesaja, der Sohn des Amoz, aufgezeichnet.
26.23 Und Ussia entschlief mit seinen Vätern, und sie begruben ihn bei seinen Vätern auf dem Begräbnisacker der Könige; denn sie sprachen: Er ist aussätzig! Und sein Sohn Jotam ward König an seiner Statt.
26.1 καὶ ἔλαβεν πᾶς ὁ λαὸς τῆς γῆς τὸν οζιαν καὶ αὐτὸς δέκα καὶ ἓξ ἐτῶν καὶ ἐβασίλευσαν αὐτὸν ἀντὶ τοῦ πατρὸς αὐτοῦ αμασιου
26.2 αὐτὸς ᾠκοδόμησεν τὴν αιλαθ αὐτὸς ἐπέστρεψεν αὐτὴν τῷ ιουδα μετὰ τὸ κοιμηθῆναι τὸν βασιλέα μετὰ τῶν πατέρων αὐτοῦ
26.3 υἱὸς δέκα ἓξ ἐτῶν ἐβασίλευσεν οζιας καὶ πεντήκοντα καὶ δύο ἔτη ἐβασίλευσεν ἐν ιερουσαλημ καὶ ὄνομα τῇ μητρὶ αὐτοῦ χαλια ἀπὸ ιερουσαλημ
26.4 καὶ ἐποίησεν τὸ εὐθὲς ἐνώπιον κυρίου κατὰ πάντα ὅσα ἐποίησεν αμασιας ὁ πατὴρ αὐτοῦ
26.5 καὶ ἦν ἐκζητῶν τὸν κύριον ἐν ταῖς ἡμέραις ζαχαριου τοῦ συνίοντος ἐν φόβῳ κυρίου καὶ ἐν ταῖς ἡμέραις αὐτοῦ ἐζήτησεν τὸν κύριον καὶ εὐόδωσεν αὐτῷ κύριος
26.6 καὶ ἐξῆλθεν καὶ ἐπολέμησεν πρὸς τοὺς ἀλλοφύλους καὶ κατέσπασεν τὰ τείχη γεθ καὶ τὰ τείχη ιαβνη καὶ τὰ τείχη ἀζώτου καὶ ᾠκοδόμησεν πόλεις ἀζώτου καὶ ἐν τοῖς ἀλλοφύλοις
26.7 καὶ κατίσχυσεν αὐτὸν κύριος ἐπὶ τοὺς ἀλλοφύλους καὶ ἐπὶ τοὺς ἄραβας τοὺς κατοικοῦντας ἐπὶ τῆς πέτρας καὶ ἐπὶ τοὺς μιναίους
26.8 καὶ ἔδωκαν οἱ μιναῖοι δῶρα τῷ οζια καὶ ἦν τὸ ὄνομα αὐτοῦ ἕως εἰσόδου αἰγύπτου ὅτι κατίσχυσεν ἕως ἄνω
26.9 καὶ ᾠκοδόμησεν οζιας πύργους ἐν ιερουσαλημ καὶ ἐπὶ τὴν πύλην τῆς γωνίας καὶ ἐπὶ τὴν πύλην τῆς φάραγγος καὶ ἐπὶ τῶν γωνιῶν καὶ κατίσχυσεν
26.10 καὶ ᾠκοδόμησεν πύργους ἐν τῇ ἐρήμῳ καὶ ἐλατόμησεν λάκκους πολλούς ὅτι κτήνη πολλὰ ὑπῆρχεν αὐτῷ ἐν σεφηλα καὶ ἐν τῇ πεδινῇ καὶ ἀμπελουργοὶ ἐν τῇ ὀρεινῇ καὶ ἐν τῷ καρμήλῳ ὅτι φιλογέωργος ἦν
26.11 καὶ ἐγένετο τῷ οζια δυνάμεις ποιοῦσαι πόλεμον καὶ ἐκπορευόμεναι εἰς παράταξιν εἰς ἀριθμόν καὶ ὁ ἀριθμὸς αὐτῶν διὰ χειρὸς ιιηλ τοῦ γραμματέως καὶ μαασαιου τοῦ κριτοῦ διὰ χειρὸς ανανιου τοῦ διαδόχου τοῦ βασιλέως
26.12 πᾶς ὁ ἀριθμὸς τῶν πατριαρχῶν τῶν δυνατῶν εἰς πόλεμον δισχίλιοι ἑξακόσιοι
26.13 καὶ μετ' αὐτῶν δύναμις πολεμικὴ τριακόσιαι χιλιάδες καὶ ἑπτακισχίλιοι πεντακόσιοι οὗτοι οἱ ποιοῦντες πόλεμον ἐν δυνάμει ἰσχύος βοηθῆσαι τῷ βασιλεῖ ἐπὶ τοὺς ὑπεναντίους
26.14 καὶ ἡτοίμαζεν αὐτοῖς οζιας πάσῃ τῇ δυνάμει θυρεοὺς καὶ δόρατα καὶ περικεφαλαίας καὶ θώρακας καὶ τόξα καὶ σφενδόνας εἰς λίθους
26.15 καὶ ἐποίησεν ἐν ιερουσαλημ μηχανὰς μεμηχανευμένας λογιστοῦ τοῦ εἶναι ἐπὶ τῶν πύργων καὶ ἐπὶ τῶν γωνιῶν βάλλειν βέλεσιν καὶ λίθοις μεγάλοις καὶ ἠκούσθη ἡ κατασκευὴ αὐτῶν ἕως πόρρω ὅτι ἐθαυμαστώθη τοῦ βοηθηθῆναι ἕως οὗ κατίσχυσεν
26.16 καὶ ὡς κατίσχυσεν ὑψώθη ἡ καρδία αὐτοῦ τοῦ καταφθεῖραι καὶ ἠδίκησεν ἐν κυρίῳ θεῷ αὐτοῦ καὶ εἰσῆλθεν εἰς τὸν ναὸν κυρίου θυμιάσαι ἐπὶ τὸ θυσιαστήριον τῶν θυμιαμάτων
26.17 καὶ εἰσῆλθεν ὀπίσω αὐτοῦ αζαριας ὁ ἱερεὺς καὶ μετ' αὐτοῦ ἱερεῖς τοῦ κυρίου ὀγδοήκοντα υἱοὶ δυνατοὶ
26.18 καὶ ἔστησαν ἐπὶ οζιαν τὸν βασιλέα καὶ εἶπαν αὐτῷ οὐ σοί οζια θυμιάσαι τῷ κυρίῳ ἀλλ' ἢ τοῖς ἱερεῦσιν υἱοῖς ααρων τοῖς ἡγιασμένοις θυμιάσαι ἔξελθε ἐκ τοῦ ἁγιάσματος ὅτι ἀπέστης ἀπὸ κυρίου καὶ οὐκ ἔσται σοι τοῦτο εἰς δόξαν παρὰ κυρίου θεοῦ
26.19 καὶ ἐθυμώθη οζιας καὶ ἐν τῇ χειρὶ αὐτοῦ τὸ θυμιατήριον τοῦ θυμιάσαι ἐν τῷ ναῷ καὶ ἐν τῷ θυμωθῆναι αὐτὸν πρὸς τοὺς ἱερεῖς καὶ ἡ λέπρα ἀνέτειλεν ἐν τῷ μετώπῳ αὐτοῦ ἐναντίον τῶν ἱερέων ἐν οἴκῳ κυρίου ἐπάνω τοῦ θυσιαστηρίου τῶν θυμιαμάτων
26.20 καὶ ἐπέστρεψεν ἐπ' αὐτὸν ὁ ἱερεὺς ὁ πρῶτος καὶ οἱ ἱερεῖς καὶ ἰδοὺ αὐτὸς λεπρὸς ἐν τῷ μετώπῳ καὶ κατέσπευσαν αὐτὸν ἐκεῖθεν καὶ γὰρ αὐτὸς ἔσπευσεν ἐξελθεῖν ὅτι ἤλεγξεν αὐτὸν κύριος
26.21 καὶ ἦν οζιας ὁ βασιλεὺς λεπρὸς ἕως ἡμέρας τῆς τελευτῆς αὐτοῦ καὶ ἐν οἴκῳ αφφουσωθ ἐκάθητο λεπρός ὅτι ἀπεσχίσθη ἀπὸ οἴκου κυρίου καὶ ιωαθαμ ὁ υἱὸς αὐτοῦ ἐπὶ τῆς βασιλείας αὐτοῦ κρίνων τὸν λαὸν τῆς γῆς
26.22 καὶ οἱ λοιποὶ λόγοι οζιου οἱ πρῶτοι καὶ οἱ ἔσχατοι γεγραμμένοι ὑπὸ ιεσσιου τοῦ προφήτου
26.23 καὶ ἐκοιμήθη οζιας μετὰ τῶν πατέρων αὐτοῦ καὶ ἔθαψαν αὐτὸν μετὰ τῶν πατέρων αὐτοῦ ἐν τῷ πεδίῳ τῆς ταφῆς τῶν βασιλέων ὅτι εἶπαν ὅτι λεπρός ἐστιν καὶ ἐβασίλευσεν ιωαθαμ υἱὸς αὐτοῦ ἀντ' αὐτοῦ
26.1 kai elaben pas o laos tehs gehs ton ozian kai aytos deka kai ex etohn kai ebasileysan ayton anti toy patros aytoy amasioy
26.2 aytos ohkodomehsen tehn ailath aytos epestrepsen aytehn toh ioyda meta to koimehthehnai ton basilea meta tohn paterohn aytoy
26.3 yios deka ex etohn ebasileysen ozias kai pentehkonta kai dyo eteh ebasileysen en ieroysalehm kai onoma teh mehtri aytoy chalia apo ieroysalehm
26.4 kai epoiehsen to eythes enohpion kyrioy kata panta osa epoiehsen amasias o patehr aytoy
26.5 kai ehn ekzehtohn ton kyrion en tais ehmerais zacharioy toy syniontos en phoboh kyrioy kai en tais ehmerais aytoy ezehtehsen ton kyrion kai eyodohsen aytoh kyrios
26.6 kai exehlthen kai epolemehsen pros toys allophyloys kai katespasen ta teicheh geth kai ta teicheh iabneh kai ta teicheh azohtoy kai ohkodomehsen poleis azohtoy kai en tois allophylois
26.7 kai katischysen ayton kyrios epi toys allophyloys kai epi toys arabas toys katoikoyntas epi tehs petras kai epi toys minaioys
26.8 kai edohkan oi minaioi dohra toh ozia kai ehn to onoma aytoy eohs eisodoy aigyptoy oti katischysen eohs anoh
26.9 kai ohkodomehsen ozias pyrgoys en ieroysalehm kai epi tehn pylehn tehs gohnias kai epi tehn pylehn tehs pharaggos kai epi tohn gohniohn kai katischysen
26.10 kai ohkodomehsen pyrgoys en teh erehmoh kai elatomehsen lakkoys polloys oti ktehneh polla ypehrchen aytoh en sephehla kai en teh pedineh kai ampeloyrgoi en teh oreineh kai en toh karmehloh oti philogeohrgos ehn
26.11 kai egeneto toh ozia dynameis poioysai polemon kai ekporeyomenai eis parataxin eis arithmon kai o arithmos aytohn dia cheiros iiehl toy grammateohs kai maasaioy toy kritoy dia cheiros ananioy toy diadochoy toy basileohs
26.12 pas o arithmos tohn patriarchohn tohn dynatohn eis polemon dischilioi exakosioi
26.13 kai met' aytohn dynamis polemikeh triakosiai chiliades kai eptakischilioi pentakosioi oytoi oi poioyntes polemon en dynamei ischyos boehthehsai toh basilei epi toys ypenantioys
26.14 kai ehtoimazen aytois ozias paseh teh dynamei thyreoys kai dorata kai perikephalaias kai thohrakas kai toxa kai sphendonas eis lithoys
26.15 kai epoiehsen en ieroysalehm mehchanas memehchaneymenas logistoy toy einai epi tohn pyrgohn kai epi tohn gohniohn ballein belesin kai lithois megalois kai ehkoystheh eh kataskeyeh aytohn eohs porroh oti ethaymastohtheh toy boehthehthehnai eohs oy katischysen
26.16 kai ohs katischysen ypsohtheh eh kardia aytoy toy kataphtheirai kai ehdikehsen en kyrioh theoh aytoy kai eisehlthen eis ton naon kyrioy thymiasai epi to thysiastehrion tohn thymiamatohn
26.17 kai eisehlthen opisoh aytoy azarias o iereys kai met' aytoy iereis toy kyrioy ogdoehkonta yioi dynatoi
26.18 kai estehsan epi ozian ton basilea kai eipan aytoh oy soi ozia thymiasai toh kyrioh all' eh tois iereysin yiois aarohn tois ehgiasmenois thymiasai exelthe ek toy agiasmatos oti apestehs apo kyrioy kai oyk estai soi toyto eis doxan para kyrioy theoy
26.19 kai ethymohtheh ozias kai en teh cheiri aytoy to thymiatehrion toy thymiasai en toh naoh kai en toh thymohthehnai ayton pros toys iereis kai eh lepra aneteilen en toh metohpoh aytoy enantion tohn iereohn en oikoh kyrioy epanoh toy thysiastehrioy tohn thymiamatohn
26.20 kai epestrepsen ep' ayton o iereys o prohtos kai oi iereis kai idoy aytos lepros en toh metohpoh kai katespeysan ayton ekeithen kai gar aytos espeysen exelthein oti ehlegxen ayton kyrios
26.21 kai ehn ozias o basileys lepros eohs ehmeras tehs teleytehs aytoy kai en oikoh aphphoysohth ekathehto lepros oti apeschistheh apo oikoy kyrioy kai iohatham o yios aytoy epi tehs basileias aytoy krinohn ton laon tehs gehs
26.22 kai oi loipoi logoi ozioy oi prohtoi kai oi eschatoi gegrammenoi ypo iessioy toy prophehtoy
26.23 kai ekoimehtheh ozias meta tohn paterohn aytoy kai ethapsan ayton meta tohn paterohn aytoy en toh pedioh tehs taphehs tohn basileohn oti eipan oti lepros estin kai ebasileysen iohatham yios aytoy ant' aytoy
26.1 וַיִּקְחוּ כָּל־עַם יְהוּדָה אֶת־עֻזִּיָּהוּ וְהוּא בֶּן־שֵׁשׁ עֶשְׂרֵה שָׁנָה וַיַּמְלִיכוּ אֹתֹו תַּחַת אָבִיו אֲמַצְיָהוּ׃
26.2 הוּא בָּנָה אֶת־אֵילֹות וַיְשִׁיבֶהָ לִיהוּדָה אַחֲרֵי שְׁכַב־הַמֶּלֶךְ עִם־אֲבֹתָיו׃ פ
26.3 בֶּן־שֵׁשׁ עֶשְׂרֵה שָׁנָה עֻזִּיָּהוּ בְמָלְכֹו וַחֲמִשִּׁים וּשְׁתַּיִם שָׁנָה מָלַךְ בִּירוּשָׁלִָם וְשֵׁם אִמֹּו [יְכִילְיָה כ] (יְכָלְיָה ק) מִן־יְרוּשָׁלִָם׃
26.4 וַיַּעַשׂ הַיָּשָׁר בְּעֵינֵי יְהוָה כְּכֹל אֲשֶׁר־עָשָׂה אֲמַצְיָהוּ אָבִיו׃
26.5 וַיְהִי לִדְרֹשׁ אֱלֹהִים בִּימֵי זְכַרְיָהוּ הַמֵּבִין בִּרְאֹת הָאֱלֹהִים וּבִימֵי דָּרְשֹׁו אֶת־יְהוָה הִצְלִיחֹו הָאֱלֹהִים׃ ס
26.6 וַיֵּצֵא וַיִּלָּחֶם בַּפְּלִשְׁתִּים וַיִּפְרֹץ אֶת־חֹומַת גַּת וְאֵת חֹומַת יַבְנֵה וְאֵת חֹומַת אַשְׁדֹּוד וַיִּבְנֶה עָרִים בְּאַשְׁדֹּוד וּבַפְּלִשְׁתִּים׃
26.7 וַיַּעְזְרֵהוּ הָאֱלֹהִים עַל־פְּלִשְׁתִּים וְעַל־ [הָעַרְבִיִּים כ] (הָעַרְבִים ק) הַיֹּשְׁבִים בְּגוּר־בָּעַל וְהַמְּעוּנִים׃
26.8 וַיִּתְּנוּ הָעַמֹּונִים מִנְחָה לְעֻזִּיָּהוּ וַיֵּלֶךְ שְׁמֹו עַד־לְבֹוא מִצְרַיִם כִּי הֶחֱזִיק עַד־לְמָעְלָה׃
26.9 וַיִּבֶן עֻזִּיָּהוּ מִגְדָּלִים בִּירוּשָׁלִַם עַל־שַׁעַר הַפִּנָּה וְעַל־שַׁעַר הַגַּיְא וְעַל־הַמִּקְצֹועַ וַיְחַזְּקֵם׃
26.10 וַיִּבֶן מִגְדָּלִים בַּמִּדְבָּר וַיַּחְצֹב בֹּרֹות רַבִּים כִּי מִקְנֶה־רַּב הָיָה לֹו וּבַשְּׁפֵלָה וּבַמִּישֹׁור אִכָּרִים וְכֹרְמִים בֶּהָרִים וּבַכַּרְמֶל כִּי־אֹהֵב אֲדָמָה הָיָה׃ ס
26.11 וַיְהִי לְעֻזִּיָּהוּ חַיִל עֹשֵׂה מִלְחָמָה יֹוצְאֵי צָבָא לִגְדוּד בְּמִסְפַּר פְּקֻדָּתָם בְּיַד [יְעוּאֵל כ] (יְעִיאֵל ק) הַסֹּופֵר וּמַעֲשֵׂיָהוּ הַשֹּׁוטֵר עַל יַד־חֲנַנְיָהוּ מִשָּׂרֵי הַמֶּלֶךְ׃
26.12 כֹּל מִסְפַּר רָאשֵׁי הָאָבֹות לְגִבֹּורֵי חָיִל אַלְפַּיִם וְשֵׁשׁ מֵאֹות׃
26.13 וְעַל־יָדָם חֵיל צָבָא שְׁלֹשׁ מֵאֹות אֶלֶף וְשִׁבְעַת אֲלָפִים וַחֲמֵשׁ מֵאֹות עֹושֵׂי מִלְחָמָה בְּכֹחַ חָיִל לַעְזֹר לַמֶּלֶךְ עַל־הָאֹויֵב׃
26.14 וַיָּכֶן לָהֶם עֻזִּיָּהוּ לְכָל־הַצָּבָא מָגִנִּים וּרְמָחִים וְכֹובָעִים וְשִׁרְיֹנֹות וּקְשָׁתֹות וּלְאַבְנֵי קְלָעִים׃
26.15 וַיַּעַשׂ ׀ בִּירוּשָׁלִַם חִשְּׁבֹנֹות מַחֲשֶׁבֶת חֹושֵׁב לִהְיֹות עַל־הַמִּגְדָּלִים וְעַל־הַפִּנֹּות לִירֹוא בַּחִצִּים וּבָאֲבָנִים גְּדֹלֹות וַיֵּצֵא שְׁמֹו עַד־לְמֵרָחֹוק כִּי־הִפְלִיא לְהֵעָזֵר עַד כִּי־חָזָק׃
26.16 וּכְחֶזְקָתֹו גָּבַהּ לִבֹּו עַד־לְהַשְׁחִית וַיִּמְעַל בַּיהוָה אֱלֹהָיו וַיָּבֹא אֶל־הֵיכַל יְהוָה לְהַקְטִיר עַל־מִזְבַּח הַקְּטֹרֶת׃
26.17 וַיָּבֹא אַחֲרָיו עֲזַרְיָהוּ הַכֹּהֵן וְעִמֹּו כֹּהֲנִים ׀ לַיהוָה שְׁמֹונִים בְּנֵי־חָיִל׃
26.18 וַיַּעַמְדוּ עַל־עֻזִּיָּהוּ הַמֶּלֶךְ וַיֹּאמְרוּ לֹו לֹא־לְךָ עֻזִּיָּהוּ לְהַקְטִיר לַיהוָה כִּי לַכֹּהֲנִים בְּנֵי־אַהֲרֹן הַמְקֻדָּשִׁים לְהַקְטִיר צֵא מִן־הַמִּקְדָּשׁ כִּי מָעַלְתָּ וְלֹא־לְךָ לְכָבֹוד מֵיְהוָה אֱלֹהִים׃
26.19 וַיִּזְעַף עֻזִּיָּהוּ וּבְיָדֹו מִקְטֶרֶת לְהַקְטִיר וּבְזַעְפֹּו עִם־הַכֹּהֲנִים וְהַצָּרַעַת זָרְחָה בְמִצְחֹו לִפְנֵי הַכֹּהֲנִים בְּבֵית יְהוָה מֵעַל לְמִזְבַּח הַקְּטֹרֶת׃
26.20 וַיִּפֶן אֵלָיו עֲזַרְיָהוּ כֹהֵן הָרֹאשׁ וְכָל־הַכֹּהֲנִים וְהִנֵּה־הוּא מְצֹרָע בְּמִצְחֹו וַיַּבְהִלוּהוּ מִשָּׁם וְגַם־הוּא נִדְחַף לָצֵאת כִּי נִגְּעֹו יְהוָה׃
26.21 וַיְהִי עֻזִּיָּהוּ הַמֶּלֶךְ מְצֹרָע ׀ עַד־יֹום מֹותֹו וַיֵּשֶׁב בֵּית [הַחָפְשׁוּת כ] (הַחָפְשִׁית ק) מְצֹרָע כִּי נִגְזַר מִבֵּית יְהוָה וְיֹותָם בְּנֹו עַל־בֵּית הַמֶּלֶךְ שֹׁופֵט אֶת־עַם הָאָרֶץ׃
26.22 וְיֶתֶר דִּבְרֵי עֻזִּיָּהוּ הָרִאשֹׁנִים וְהָאֲחֲרֹנִים כָּתַב יְשַׁעְיָהוּ בֶן־אָמֹוץ הַנָּבִיא׃
26.23 וַיִּשְׁכַּב עֻזִּיָּהוּ עִם־אֲבֹתָיו וַיִּקְבְּרוּ אֹתֹו עִם־אֲבֹתָיו בִּשְׂדֵה הַקְּבוּרָה אֲשֶׁר לַמְּלָכִים כִּי אָמְרוּ מְצֹורָע הוּא וַיִּמְלֹךְ יֹותָם בְּנֹו תַּחְתָּיו׃ פ
26.1 wajiqhw kaal-Oam jHwdaaH Aaet-OuzijaaHw wHwA baen-xxexx OaexreH xxaanaaH wajamlijkw Aotow tahat Aaabijw AamacjaaHw׃
26.2 HwA baanaaH Aaet-Aejlowt wajxxijbaeHaa lijHwdaaH Aaharej xxkab-Hamaelaek Oim-Aabotaajw׃ p
26.3 baen-xxexx OaexreH xxaanaaH OuzijaaHw bmaalkow wahamixxijm wxxtajim xxaanaaH maalak bijrwxxaalaaim wxxem Aimow [jkijljaaH k] (jkaaljaaH q) min-jrwxxaalaaim׃
26.4 wajaOax Hajaaxxaar bOejnej jHwaaH kkol Aaxxaer-OaaxaaH AamacjaaHw Aaabijw׃
26.5 wajHij lidroxx AaeloHijm bijmej zkarjaaHw Hamebijn birAot HaaAaeloHijm wbijmej daarxxow Aaet-jHwaaH Hiclijhow HaaAaeloHijm׃ s
26.6 wajeceA wajilaahaem baplixxtijm wajiproc Aaet-howmat gat wAet howmat jabneH wAet howmat Aaxxdowd wajibnaeH Oaarijm bAaxxdowd wbaplixxtijm׃
26.7 wajaOzreHw HaaAaeloHijm Oal-plixxtijm wOal- [HaaOarbijijm k] (HaaOarbijm q) Hajoxxbijm bgwr-baaOal wHamOwnijm׃
26.8 wajitnw HaaOamownijm minhaaH lOuzijaaHw wajelaek xxmow Oad-lbowA micrajim kij Haehaezijq Oad-lmaaOlaaH׃
26.9 wajibaen OuzijaaHw migdaalijm bijrwxxaalaim Oal-xxaOar HapinaaH wOal-xxaOar HagajA wOal-HamiqcowOa wajhazqem׃
26.10 wajibaen migdaalijm bamidbaar wajahcob borowt rabijm kij miqnaeH-rab HaajaaH low wbaxxpelaaH wbamijxxowr Aikaarijm wkormijm baeHaarijm wbakarmael kij-AoHeb AadaamaaH HaajaaH׃ s
26.11 wajHij lOuzijaaHw hajil OoxeH milhaamaaH jowcAej caabaaA ligdwd bmispar pqudaataam bjad [jOwAel k] (jOijAel q) Hasowper wmaOaxejaaHw HaxxowTer Oal jad-hananjaaHw mixaarej Hamaelaek׃
26.12 kol mispar raaAxxej HaaAaabowt lgibowrej haajil Aalpajim wxxexx meAowt׃
26.13 wOal-jaadaam hejl caabaaA xxloxx meAowt Aaelaep wxxibOat Aalaapijm wahamexx meAowt Oowxej milhaamaaH bkoha haajil laOzor lamaelaek Oal-HaaAowjeb׃
26.14 wajaakaen laaHaem OuzijaaHw lkaal-HacaabaaA maaginijm wrmaahijm wkowbaaOijm wxxirjonowt wqxxaatowt wlAabnej qlaaOijm׃
26.15 wajaOax bijrwxxaalaim hixxbonowt mahaxxaebaet howxxeb liHjowt Oal-Hamigdaalijm wOal-Hapinowt lijrowA bahicijm wbaaAabaanijm gdolowt wajeceA xxmow Oad-lmeraahowq kij-HiplijA lHeOaazer Oad kij-haazaaq׃
26.16 wkhaezqaatow gaabaH libow Oad-lHaxxhijt wajimOal bajHwaaH AaeloHaajw wajaaboA Aael-Hejkal jHwaaH lHaqTijr Oal-mizbah HaqToraet׃
26.17 wajaaboA Aaharaajw OazarjaaHw HakoHen wOimow koHanijm lajHwaaH xxmownijm bnej-haajil׃
26.18 wajaOamdw Oal-OuzijaaHw Hamaelaek wajoAmrw low loA-lkaa OuzijaaHw lHaqTijr lajHwaaH kij lakoHanijm bnej-AaHaron Hamqudaaxxijm lHaqTijr ceA min-Hamiqdaaxx kij maaOaltaa wloA-lkaa lkaabowd mejHwaaH AaeloHijm׃
26.19 wajizOap OuzijaaHw wbjaadow miqTaeraet lHaqTijr wbzaOpow Oim-HakoHanijm wHacaaraOat zaarhaaH bmichow lipnej HakoHanijm bbejt jHwaaH meOal lmizbah HaqToraet׃
26.20 wajipaen Aelaajw OazarjaaHw koHen HaaroAxx wkaal-HakoHanijm wHineH-HwA mcoraaO bmichow wajabHilwHw mixxaam wgam-HwA nidhap laaceAt kij nigOow jHwaaH׃
26.21 wajHij OuzijaaHw Hamaelaek mcoraaO Oad-jowm mowtow wajexxaeb bejt [Hahaapxxwt k] (Hahaapxxijt q) mcoraaO kij nigzar mibejt jHwaaH wjowtaam bnow Oal-bejt Hamaelaek xxowpeT Aaet-Oam HaaAaaraec׃
26.22 wjaetaer dibrej OuzijaaHw HaariAxxonijm wHaaAaharonijm kaatab jxxaOjaaHw baen-Aaamowc HanaabijA׃
26.23 wajixxkab OuzijaaHw Oim-Aabotaajw wajiqbrw Aotow Oim-Aabotaajw bixdeH HaqbwraaH Aaxxaer lamlaakijm kij Aaamrw mcowraaO HwA wajimlok jowtaam bnow tahtaajw׃ p
26.1 ויקחו כל־עם יהודה את־עזיהו והוא בן־שש עשרה שנה וימליכו אתו תחת אביו אמציהו׃
26.2 הוא בנה את־אילות וישיבה ליהודה אחרי שכב־המלך עם־אבתיו׃ פ
26.3 בן־שש עשרה שנה עזיהו במלכו וחמשים ושתים שנה מלך בירושלם ושם אמו [יכיליה כ] (יכליה ק) מן־ירושלם׃
26.4 ויעש הישר בעיני יהוה ככל אשר־עשה אמציהו אביו׃
26.5 ויהי לדרש אלהים בימי זכריהו המבין בראת האלהים ובימי דרשו את־יהוה הצליחו האלהים׃ ס
26.6 ויצא וילחם בפלשתים ויפרץ את־חומת גת ואת חומת יבנה ואת חומת אשדוד ויבנה ערים באשדוד ובפלשתים׃
26.7 ויעזרהו האלהים על־פלשתים ועל־ [הערביים כ] (הערבים ק) הישבים בגור־בעל והמעונים׃
26.8 ויתנו העמונים מנחה לעזיהו וילך שמו עד־לבוא מצרים כי החזיק עד־למעלה׃
26.9 ויבן עזיהו מגדלים בירושלם על־שער הפנה ועל־שער הגיא ועל־המקצוע ויחזקם׃
26.10 ויבן מגדלים במדבר ויחצב ברות רבים כי מקנה־רב היה לו ובשפלה ובמישור אכרים וכרמים בהרים ובכרמל כי־אהב אדמה היה׃ ס
26.11 ויהי לעזיהו חיל עשה מלחמה יוצאי צבא לגדוד במספר פקדתם ביד [יעואל כ] (יעיאל ק) הסופר ומעשיהו השוטר על יד־חנניהו משרי המלך׃
26.12 כל מספר ראשי האבות לגבורי חיל אלפים ושש מאות׃
26.13 ועל־ידם חיל צבא שלש מאות אלף ושבעת אלפים וחמש מאות עושי מלחמה בכח חיל לעזר למלך על־האויב׃
26.14 ויכן להם עזיהו לכל־הצבא מגנים ורמחים וכובעים ושרינות וקשתות ולאבני קלעים׃
26.15 ויעש ׀ בירושלם חשבנות מחשבת חושב להיות על־המגדלים ועל־הפנות לירוא בחצים ובאבנים גדלות ויצא שמו עד־למרחוק כי־הפליא להעזר עד כי־חזק׃
26.16 וכחזקתו גבה לבו עד־להשחית וימעל ביהוה אלהיו ויבא אל־היכל יהוה להקטיר על־מזבח הקטרת׃
26.17 ויבא אחריו עזריהו הכהן ועמו כהנים ׀ ליהוה שמונים בני־חיל׃
26.18 ויעמדו על־עזיהו המלך ויאמרו לו לא־לך עזיהו להקטיר ליהוה כי לכהנים בני־אהרן המקדשים להקטיר צא מן־המקדש כי מעלת ולא־לך לכבוד מיהוה אלהים׃
26.19 ויזעף עזיהו ובידו מקטרת להקטיר ובזעפו עם־הכהנים והצרעת זרחה במצחו לפני הכהנים בבית יהוה מעל למזבח הקטרת׃
26.20 ויפן אליו עזריהו כהן הראש וכל־הכהנים והנה־הוא מצרע במצחו ויבהלוהו משם וגם־הוא נדחף לצאת כי נגעו יהוה׃
26.21 ויהי עזיהו המלך מצרע ׀ עד־יום מותו וישב בית [החפשות כ] (החפשית ק) מצרע כי נגזר מבית יהוה ויותם בנו על־בית המלך שופט את־עם הארץ׃
26.22 ויתר דברי עזיהו הראשנים והאחרנים כתב ישעיהו בן־אמוץ הנביא׃
26.23 וישכב עזיהו עם־אבתיו ויקברו אתו עם־אבתיו בשדה הקבורה אשר למלכים כי אמרו מצורע הוא וימלך יותם בנו תחתיו׃ פ
26.1 wjqhw kl-Om jHwdH At-OzjHw wHwA bn-xx OxrH xnH wjmljkw Atw tht Abjw AmcjHw׃
26.2 HwA bnH At-Ajlwt wjxjbH ljHwdH Ahrj xkb-Hmlk Om-Abtjw׃ p
26.3 bn-xx OxrH xnH OzjHw bmlkw whmxjm wxtjm xnH mlk bjrwxlm wxm Amw [jkjljH k] (jkljH q) mn-jrwxlm׃
26.4 wjOx Hjxr bOjnj jHwH kkl Axr-OxH AmcjHw Abjw׃
26.5 wjHj ldrx AlHjm bjmj zkrjHw Hmbjn brAt HAlHjm wbjmj drxw At-jHwH Hcljhw HAlHjm׃ s
26.6 wjcA wjlhm bplxtjm wjprc At-hwmt gt wAt hwmt jbnH wAt hwmt Axdwd wjbnH Orjm bAxdwd wbplxtjm׃
26.7 wjOzrHw HAlHjm Ol-plxtjm wOl- [HOrbjjm k] (HOrbjm q) Hjxbjm bgwr-bOl wHmOwnjm׃
26.8 wjtnw HOmwnjm mnhH lOzjHw wjlk xmw Od-lbwA mcrjm kj Hhzjq Od-lmOlH׃
26.9 wjbn OzjHw mgdljm bjrwxlm Ol-xOr HpnH wOl-xOr HgjA wOl-HmqcwO wjhzqm׃
26.10 wjbn mgdljm bmdbr wjhcb brwt rbjm kj mqnH-rb HjH lw wbxplH wbmjxwr Akrjm wkrmjm bHrjm wbkrml kj-AHb AdmH HjH׃ s
26.11 wjHj lOzjHw hjl OxH mlhmH jwcAj cbA lgdwd bmspr pqdtm bjd [jOwAl k] (jOjAl q) Hswpr wmOxjHw HxwTr Ol jd-hnnjHw mxrj Hmlk׃
26.12 kl mspr rAxj HAbwt lgbwrj hjl Alpjm wxx mAwt׃
26.13 wOl-jdm hjl cbA xlx mAwt Alp wxbOt Alpjm whmx mAwt Owxj mlhmH bkh hjl lOzr lmlk Ol-HAwjb׃
26.14 wjkn lHm OzjHw lkl-HcbA mgnjm wrmhjm wkwbOjm wxrjnwt wqxtwt wlAbnj qlOjm׃
26.15 wjOx bjrwxlm hxbnwt mhxbt hwxb lHjwt Ol-Hmgdljm wOl-Hpnwt ljrwA bhcjm wbAbnjm gdlwt wjcA xmw Od-lmrhwq kj-HpljA lHOzr Od kj-hzq׃
26.16 wkhzqtw gbH lbw Od-lHxhjt wjmOl bjHwH AlHjw wjbA Al-Hjkl jHwH lHqTjr Ol-mzbh HqTrt׃
26.17 wjbA Ahrjw OzrjHw HkHn wOmw kHnjm ljHwH xmwnjm bnj-hjl׃
26.18 wjOmdw Ol-OzjHw Hmlk wjAmrw lw lA-lk OzjHw lHqTjr ljHwH kj lkHnjm bnj-AHrn Hmqdxjm lHqTjr cA mn-Hmqdx kj mOlt wlA-lk lkbwd mjHwH AlHjm׃
26.19 wjzOp OzjHw wbjdw mqTrt lHqTjr wbzOpw Om-HkHnjm wHcrOt zrhH bmchw lpnj HkHnjm bbjt jHwH mOl lmzbh HqTrt׃
26.20 wjpn Aljw OzrjHw kHn HrAx wkl-HkHnjm wHnH-HwA mcrO bmchw wjbHlwHw mxm wgm-HwA ndhp lcAt kj ngOw jHwH׃
26.21 wjHj OzjHw Hmlk mcrO Od-jwm mwtw wjxb bjt [Hhpxwt k] (Hhpxjt q) mcrO kj ngzr mbjt jHwH wjwtm bnw Ol-bjt Hmlk xwpT At-Om HArc׃
26.22 wjtr dbrj OzjHw HrAxnjm wHAhrnjm ktb jxOjHw bn-Amwc HnbjA׃
26.23 wjxkb OzjHw Om-Abtjw wjqbrw Atw Om-Abtjw bxdH HqbwrH Axr lmlkjm kj Amrw mcwrO HwA wjmlk jwtm bnw thtjw׃ p
26.1 Omnis autem populus Iudae Oziam annorum sedecim constituit regem pro patre suo Amasia.
26.2 Ipse reaedificavit Ailath et restituit eam dicioni Iudae, postquam dormivit rex cum patribus suis.
26.3 Sedecim annorum erat Ozias, cum regnare coepisset, et quinquaginta duobus annis regnavit in Ierusalem. Nomen matris eius Iechelia de Ierusalem.
26.4 Fecitque, quod erat rectum in oculis Domini iuxta omnia, quae fecerat Amasias pater eius.
26.5 Et exquisivit Deum in diebus Zachariae, qui erudivit eum in timore Dei; et quamdiu requirebat Dominum, eum prosperari fecit Deus.
26.6 Denique egressus est et pugnavit contra Philisthim et destruxit murum Geth et murum Iabniae murumque Azoti. Aedificavit quoque oppida in regione Azoti et Philisthim.
26.7 Et adiuvit eum Deus contra Philisthim et contra Arabas, qui habitabant in Gurbaal, et contra Meunitas.
26.8 Pendebantque Ammonitae munera Oziae; et divulgatum est nomen eius usque ad introitum Aegypti, quia confortatus est in excelsum.
26.9 Aedificavitque Ozias turres in Ierusalem super portam Anguli et super portam Vallis et super Angulum firmavitque eas.
26.10 Exstruxit etiam turres in solitudine et fodit cisternas plurimas, eo quod haberet multa pecora tam in Sephela quam in planitie; agricolas quoque habuit et vinitores in montibus et in campis fertilibus; erat quippe homo agriculturae deditus.
26.11 Fuit autem exercitus bellatorum eius, qui procedebant ad proelia in turmis secundum numerum census per manum Iehiel scribae Maasiaeque praefecti sub manu Hananiae, qui erat de ducibus regis.
26.12 Omnisque numerus principum per familias virorum fortium duorum milium sescentorum.
26.13 Et sub eis universus exercitus trecentorum et septem milium quingentorum, qui erant apti ad bella, ut pro rege contra adversarios dimicarent.
26.14 Praeparavit quoque eis Ozias, id est cuncto exercitui, clipeos et hastas et galeas et loricas arcusque et fundas ad iaciendos lapides.
26.15 Et fecit in Ierusalem machinas excogitatas arte, quas in turribus collocavit et in angulis murorum, ut mitterent sagittas et saxa grandia; egressumque est nomen eius procul, eo quod mirabiliter auxiliaretur ei Dominus et corroborasset illum.
26.16 Sed, cum roboratus esset, elevatum est cor eius in interitum suum, et deliquit contra Dominum Deum suum; ingressusque templum Domini adolere voluit incensum super altare thymiamatis.
26.17 Statimque ingressus post eum Azarias sacerdos et cum eo sacerdotes Domini octoginta viri fortissimi;
26.18 restiterunt regi atque dixerunt: “ Non est tui officii, Ozia, ut adoleas incensum Domino, sed sacerdotum, hoc est filiorum Aaron, qui consecrati sunt ad huiuscemodi ministerium. Egredere de sanctuario, quia praevaricatus es; et non reputabitur tibi in gloriam hoc a Domino Deo ”.
26.19 Iratusque est Ozias et tenens in manu turibulum, ut adoleret incensum, minabatur sacerdotibus. Statimque orta est lepra in fronte eius coram sacerdotibus in domo Domini super altare thymiamatis.
26.20 Cumque respexisset eum Azarias pontifex et omnes reliqui sacerdotes, viderunt lepram in fronte eius et festinato expulerunt eum; sed et ipse acceleravit egredi, eo quod malo afflixisset eum Dominus.
26.21 Fuit igitur Ozias rex leprosus usque ad diem mortis suae et habitavit in domo separata plenus lepra, eo quod abscissus fuerat de domo Domini. Porro Ioatham filius eius rexit domum regis et iudicabat populum terrae.
26.22 Reliqua autem gestorum Oziae priorum et novissimorum scripsit Isaias filius Amos propheta.
26.23 Dormivitque Ozias cum patribus suis, et sepelierunt eum in agro regalium sepulcrorum, eo quod dicebant: “ Erat leprosus ”. Regnavitque Ioatham filius eius pro eo.
28.1 Ahas war zwanzig Jahre alt, als er König ward, und regierte sechzehn Jahre lang zu Jerusalem; aber er tat nicht, was recht war in den Augen des HERRN, wie sein Vater David,
28.2 sondern wandelte in den Wegen der Könige von Israel, und machte sogar gegossene Bilder für die Baale.
28.3 Und er räucherte im Tale des Sohnes Hinnoms und verbrannte seine Söhne mit Feuer, nach den Greueln der Heiden, welche der HERR vor den Kindern Israel vertrieben hatte.
28.4 Und er opferte und räucherte auf den Höhen und auf den Hügeln und unter allen grünen Bäumen.
28.5 Darum gab ihn der HERR, sein Gott, in die Hand des Königs der Syrer, die ihn schlugen und von den Seinigen eine große Menge hinwegführten und gen Damaskus brachten. Auch ward er in die Hand des Königs von Israel gegeben, der brachte ihm eine große Niederlage bei.
28.6 Denn Pekach, der Sohn Remaljas, machte in Juda an einem Tage 120000 Mann nieder, lauter tapfere Leute, weil sie den HERRN, den Gott ihrer Väter, verlassen hatten.
28.7 Zudem erschlug Sichri, ein ephraimitischer Held, Maaseja, den Sohn des Königs, und Asrikan, den Haushofmeister, und Elkana, den Nächsten nach dem König.
28.8 Und die Kinder Israel führten von ihren Brüdern 200000 Frauen, Söhne und Töchter gefangen hinweg und machten dazu große Beute und brachten die Beute nach Samaria.
28.9 Es war aber daselbst ein Prophet des HERRN, der hieß Oded; der ging hinaus, dem Heer entgegen, das gen Samaria kam, und sprach zu ihm: Siehe, weil der HERR, der Gott eurer Väter, über Juda zornig ist, hat er sie in eure Hand gegeben; und ihr habt sie mit einer Wut, die zum Himmel schreit, niedergemetzelt.
28.10 Und nun gedenket ihr die Kinder Judas und Jerusalems so niederzutreten, daß sie eure Knechte und Mägde werden sollen? Was habt ihr denn anders als Schulden bei dem HERRN, eurem Gott?
28.11 So gehorchet mir nun und schicket die Gefangenen wieder zurück, die ihr von euren Brüdern weggeführt habt; denn der grimmige Zorn des HERRN lastet auf euch!
28.12 Da standen einige Männer von den Häuptern der Kinder Ephraim auf, nämlich Asaja, der Sohn Johanans, Berechja, der Sohn Messilemots, Jehiskia, der Sohn Sallums, und Amasa, der Sohn Hadlais, denen entgegen, welche vom Feldzug zurückkehrten,
28.13 und sprachen zu ihnen: Ihr sollt die Gefangenen nicht hierher bringen, denn das würde uns zur Schuld vor dem HERRN gereichen! Ihr gedenket unsre Sünde und Schuld zu vermehren; und doch ist unsre Schuld schon groß genug und der grimmige Zorn über Israel!
28.14 Da ließen die Krieger die Gefangenen und die Beute vor den Obersten und der ganzen Gemeinde frei.
28.15 Die Männer aber, die mit Namen genannt sind, machten sich auf und nahmen sich der Gefangenen an und bekleideten alle, die unter ihnen nackt waren, mit Kleidern von der Beute, zogen ihnen Schuhe an und gaben ihnen zu essen und zu trinken und salbten sie und führten alle, die zu schwach waren, auf Eseln und brachten sie gen Jericho, zur Palmenstadt, in die Nähe ihrer Brüder, und kehrten dann wieder nach Samaria zurück.
28.16 Zu jener Zeit sandte der König Ahas Botschaft zu den Königen von Assyrien, daß sie ihm helfen sollten.
28.17 Auch die Edomiter waren wieder gekommen und hatten Juda geschlagen und Gefangene gemacht.
28.18 Dazu fielen die Philister in die Städte der Ebene und in den Süden von Juda ein und eroberten Beth-Semes, Ajalon, Gederot und Socho mit seinen Dörfern, Timna mit seinen Dörfern und Gimso mit seinen Dörfern und wohnten darin.
28.19 Denn der HERR demütigte Juda, um Ahas willen, des Königs von Israel, weil er keine Zucht übte in Juda und sich an dem HERRN schwer verging.
28.20 Es kam nun zwar Tiglat-Pilneser, der König von Assyrien, zu ihm; aber er bedrängte ihn und stärkte ihn nicht.
28.21 Denn Ahas beraubte das Haus des HERRN und das Haus des Königs und die Fürsten und gab alles dem König von Assyrien; aber es half ihm nichts.
28.22 Ja, zu der Zeit, als er bedrängt ward, versündigte er sich an dem HERRN, er, der König Ahas!
28.23 Er opferte nämlich den Göttern von Damaskus, die ihn geschlagen hatten, indem er sprach: Weil die Götter der Könige von Syrien ihnen helfen, so will ich ihnen opfern, damit sie mir auch helfen! Aber sie gereichten ihm und ganz Israel zum Fall.
28.24 Und Ahas nahm die Geräte des Hauses Gottes weg und zerbrach die Geräte des Hauses Gottes und verschloß die Türen am Hause des HERRN und machte sich Altäre an allen Ecken zu Jerusalem.
28.25 Und in jeder einzelnen Stadt Judas machte er Höhen, um andern Göttern zu räuchern, und reizte den HERRN, den Gott seiner Väter, zum Zorn.
28.26 Seine übrigen Geschichten aber und alle seine Wege, die früheren und die späteren, die sind aufgezeichnet im Buch der Könige von Juda und Israel.
28.27 Und Ahas legte sich zu seinen Vätern, und man begrub ihn in der Stadt, zu Jerusalem; denn man bestattete ihn nicht in den Gräbern der Könige Israels. Und sein Sohn Hiskia ward König an seiner Statt.
28.1 υἱὸς εἴκοσι ἐτῶν αχαζ ἐν τῷ βασιλεῦσαι αὐτὸν καὶ δέκα ἓξ ἔτη ἐβασίλευσεν ἐν ιερουσαλημ καὶ οὐκ ἐποίησεν τὸ εὐθὲς ἐνώπιον κυρίου ὡς δαυιδ ὁ πατὴρ αὐτοῦ
28.2 καὶ ἐπορεύθη κατὰ τὰς ὁδοὺς βασιλέων ισραηλ καὶ γὰρ γλυπτὰ ἐποίησεν τοῖς εἰδώλοις αὐτῶν
28.3 καὶ ἔθυεν ἐν γαιβενενομ καὶ διῆγεν τὰ τέκνα αὐτοῦ διὰ πυρὸς κατὰ τὰ βδελύγματα τῶν ἐθνῶν ὧν ἐξωλέθρευσεν κύριος ἀπὸ προσώπου υἱῶν ισραηλ
28.4 καὶ ἐθυμία ἐπὶ τῶν ὑψηλῶν καὶ ἐπὶ τῶν δωμάτων καὶ ὑποκάτω παντὸς ξύλου ἀλσώδους
28.5 καὶ παρέδωκεν αὐτὸν κύριος ὁ θεὸς αὐτοῦ διὰ χειρὸς βασιλέως συρίας καὶ ἐπάταξεν ἐν αὐτῷ καὶ ᾐχμαλώτευσεν ἐξ αὐτῶν αἰχμαλωσίαν πολλὴν καὶ ἤγαγεν εἰς δαμασκόν καὶ γὰρ εἰς τὰς χεῖρας βασιλέως ισραηλ παρέδωκεν αὐτόν καὶ ἐπάταξεν ἐν αὐτῷ πληγὴν μεγάλην
28.6 καὶ ἀπέκτεινεν φακεε ὁ τοῦ ρομελια βασιλεὺς ισραηλ ἐν ιουδα ἐν μιᾷ ἡμέρᾳ ἑκατὸν εἴκοσι χιλιάδας ἀνδρῶν δυνατῶν ἰσχύι ἐν τῷ αὐτοὺς καταλιπεῖν τὸν κύριον θεὸν τῶν πατέρων αὐτῶν
28.7 καὶ ἀπέκτεινεν εζεκρι ὁ δυνατὸς τοῦ εφραιμ τὸν μαασαιαν τὸν υἱὸν τοῦ βασιλέως καὶ τὸν εσδρικαμ ἡγούμενον τοῦ οἴκου αὐτοῦ καὶ τὸν ελκανα τὸν διάδοχον τοῦ βασιλέως
28.8 καὶ ᾐχμαλώτισαν οἱ υἱοὶ ισραηλ ἀπὸ τῶν ἀδελφῶν αὐτῶν τριακοσίας χιλιάδας γυναῖκας υἱοὺς καὶ θυγατέρας καὶ σκῦλα πολλὰ ἐσκύλευσαν ἐξ αὐτῶν καὶ ἤνεγκαν τὰ σκῦλα εἰς σαμάρειαν
28.9 καὶ ἐκεῖ ἦν ὁ προφήτης τοῦ κυρίου ωδηδ ὄνομα αὐτῷ καὶ ἐξῆλθεν εἰς ἀπάντησιν τῆς δυνάμεως τῶν ἐρχομένων εἰς σαμάρειαν καὶ εἶπεν αὐτοῖς ἰδοὺ ὀργὴ κυρίου θεοῦ τῶν πατέρων ὑμῶν ἐπὶ τὸν ιουδαν καὶ παρέδωκεν αὐτοὺς εἰς τὰς χεῖρας ὑμῶν καὶ ἀπεκτείνατε ἐν αὐτοῖς ἐν ὀργῇ ἕως τῶν οὐρανῶν ἔφθακεν
28.10 καὶ νῦν υἱοὺς ιουδα καὶ ιερουσαλημ ὑμεῖς λέγετε κατακτήσεσθαι εἰς δούλους καὶ δούλας οὐκ ἰδού εἰμι μεθ' ὑμῶν μαρτυρῆσαι κυρίῳ θεῷ ὑμῶν
28.11 καὶ νῦν ἀκούσατέ μου καὶ ἀποστρέψατε τὴν αἰχμαλωσίαν ἣν ᾐχμαλωτεύσατε τῶν ἀδελφῶν ὑμῶν ὅτι ὀργὴ θυμοῦ κυρίου ἐφ' ὑμῖν
28.12 καὶ ἀνέστησαν ἄρχοντες ἀπὸ τῶν υἱῶν εφραιμ ουδια ὁ τοῦ ιωανου καὶ βαραχιας ὁ τοῦ μοσολαμωθ καὶ εζεκιας ὁ τοῦ σελλημ καὶ αμασιας ὁ τοῦ χοδλι ἐπὶ τοὺς ἐρχομένους ἀπὸ τοῦ πολέμου
28.13 καὶ εἶπαν αὐτοῖς οὐ μὴ εἰσαγάγητε τὴν αἰχμαλωσίαν ὧδε πρὸς ἡμᾶς ὅτι εἰς τὸ ἁμαρτάνειν τῷ κυρίῳ ἐφ' ἡμᾶς ὑμεῖς λέγετε προσθεῖναι ἐπὶ ταῖς ἁμαρτίαις ἡμῶν καὶ ἐπὶ τὴν ἄγνοιαν ὅτι πολλὴ ἡ ἁμαρτία ἡμῶν καὶ ὀργὴ θυμοῦ κυρίου ἐπὶ τὸν ισραηλ
28.14 καὶ ἀφῆκαν οἱ πολεμισταὶ τὴν αἰχμαλωσίαν καὶ τὰ σκῦλα ἐναντίον τῶν ἀρχόντων καὶ πάσης τῆς ἐκκλησίας
28.15 καὶ ἀνέστησαν ἄνδρες οἳ ἐπεκλήθησαν ἐν ὀνόματι καὶ ἀντελάβοντο τῆς αἰχμαλωσίας καὶ πάντας τοὺς γυμνοὺς περιέβαλον ἀπὸ τῶν σκύλων καὶ ἐνέδυσαν αὐτοὺς καὶ ὑπέδησαν αὐτοὺς καὶ ἔδωκαν φαγεῖν καὶ ἀλείψασθαι καὶ ἀντελάβοντο ἐν ὑποζυγίοις παντὸς ἀσθενοῦντος καὶ κατέστησαν αὐτοὺς εἰς ιεριχω πόλιν φοινίκων πρὸς τοὺς ἀδελφοὺς αὐτῶν καὶ ἐπέστρεψαν εἰς σαμάρειαν
28.16 ἐν τῷ καιρῷ ἐκείνῳ ἀπέστειλεν αχαζ πρὸς βασιλέα ασσουρ βοηθῆσαι αὐτῷ
28.17 καὶ ἐν τούτῳ ὅτι ιδουμαῖοι ἐπέθεντο καὶ ἐπάταξαν ἐν ιουδα καὶ ᾐχμαλώτισαν αἰχμαλωσίαν
28.18 καὶ οἱ ἀλλόφυλοι ἐπέθεντο ἐπὶ τὰς πόλεις τῆς πεδινῆς καὶ ἀπὸ λιβὸς τοῦ ιουδα καὶ ἔλαβον τὴν βαιθσαμυς καὶ τὴν αιλων καὶ τὴν γαδηρωθ καὶ τὴν σωχω καὶ τὰς κώμας αὐτῆς καὶ τὴν θαμνα καὶ τὰς κώμας αὐτῆς καὶ τὴν γαμζω καὶ τὰς κώμας αὐτῆς καὶ κατῴκησαν ἐκεῖ
28.19 ὅτι ἐταπείνωσεν κύριος τὸν ιουδαν δι' αχαζ βασιλέα ιουδα ὅτι ἀπέστη ἀποστάσει ἀπὸ κυρίου
28.20 καὶ ἦλθεν ἐπ' αὐτὸν θαγλαθφελλασαρ βασιλεὺς ασσουρ καὶ ἐπάταξεν αὐτόν
28.21 καὶ ἔλαβεν αχαζ τὰ ἐν οἴκῳ κυρίου καὶ τὰ ἐν οἴκῳ τοῦ βασιλέως καὶ τῶν ἀρχόντων καὶ ἔδωκεν τῷ βασιλεῖ ασσουρ καὶ οὐκ εἰς βοήθειαν αὐτῷ
28.22 ἀλλ' ἢ τῷ θλιβῆναι αὐτὸν καὶ προσέθηκεν τοῦ ἀποστῆναι ἀπὸ κυρίου καὶ εἶπεν ὁ βασιλεύς
28.23 ἐκζητήσω τοὺς θεοὺς δαμασκοῦ τοὺς τύπτοντάς με καὶ εἶπεν ὅτι θεοὶ βασιλέως συρίας αὐτοὶ κατισχύσουσιν αὐτούς αὐτοῖς τοίνυν θύσω καὶ ἀντιλήμψονταί μου καὶ αὐτοὶ ἐγένοντο αὐτῷ εἰς σκῶλον καὶ παντὶ ισραηλ
28.24 καὶ ἀπέστησεν αχαζ τὰ σκεύη οἴκου κυρίου καὶ κατέκοψεν αὐτὰ καὶ ἔκλεισεν τὰς θύρας οἴκου κυρίου καὶ ἐποίησεν ἑαυτῷ θυσιαστήρια ἐν πάσῃ γωνίᾳ ἐν ιερουσαλημ
28.25 καὶ ἐν πάσῃ πόλει καὶ πόλει ἐν ιουδα ἐποίησεν ὑψηλὰ θυμιᾶν θεοῖς ἀλλοτρίοις καὶ παρώργισαν κύριον τὸν θεὸν τῶν πατέρων αὐτῶν
28.26 καὶ οἱ λοιποὶ λόγοι αὐτοῦ καὶ αἱ πράξεις αὐτοῦ αἱ πρῶται καὶ αἱ ἔσχαται ἰδοὺ γεγραμμέναι ἐπὶ βιβλίῳ βασιλέων ιουδα καὶ ισραηλ
28.27 καὶ ἐκοιμήθη αχαζ μετὰ τῶν πατέρων αὐτοῦ καὶ ἐτάφη ἐν πόλει δαυιδ ὅτι οὐκ εἰσήνεγκαν αὐτὸν εἰς τοὺς τάφους τῶν βασιλέων ισραηλ καὶ ἐβασίλευσεν εζεκιας υἱὸς αὐτοῦ ἀντ' αὐτοῦ
28.1 yios eikosi etohn achaz en toh basileysai ayton kai deka ex eteh ebasileysen en ieroysalehm kai oyk epoiehsen to eythes enohpion kyrioy ohs dayid o patehr aytoy
28.2 kai eporeytheh kata tas odoys basileohn israehl kai gar glypta epoiehsen tois eidohlois aytohn
28.3 kai ethyen en gaibenenom kai diehgen ta tekna aytoy dia pyros kata ta bdelygmata tohn ethnohn ohn exohlethreysen kyrios apo prosohpoy yiohn israehl
28.4 kai ethymia epi tohn ypsehlohn kai epi tohn dohmatohn kai ypokatoh pantos xyloy alsohdoys
28.5 kai paredohken ayton kyrios o theos aytoy dia cheiros basileohs syrias kai epataxen en aytoh kai ehchmalohteysen ex aytohn aichmalohsian pollehn kai ehgagen eis damaskon kai gar eis tas cheiras basileohs israehl paredohken ayton kai epataxen en aytoh plehgehn megalehn
28.6 kai apekteinen phakee o toy romelia basileys israehl en ioyda en mia ehmera ekaton eikosi chiliadas androhn dynatohn ischyi en toh aytoys katalipein ton kyrion theon tohn paterohn aytohn
28.7 kai apekteinen ezekri o dynatos toy ephraim ton maasaian ton yion toy basileohs kai ton esdrikam ehgoymenon toy oikoy aytoy kai ton elkana ton diadochon toy basileohs
28.8 kai ehchmalohtisan oi yioi israehl apo tohn adelphohn aytohn triakosias chiliadas gynaikas yioys kai thygateras kai skyla polla eskyleysan ex aytohn kai ehnegkan ta skyla eis samareian
28.9 kai ekei ehn o prophehtehs toy kyrioy ohdehd onoma aytoh kai exehlthen eis apantehsin tehs dynameohs tohn erchomenohn eis samareian kai eipen aytois idoy orgeh kyrioy theoy tohn paterohn ymohn epi ton ioydan kai paredohken aytoys eis tas cheiras ymohn kai apekteinate en aytois en orgeh eohs tohn oyranohn ephthaken
28.10 kai nyn yioys ioyda kai ieroysalehm ymeis legete kataktehsesthai eis doyloys kai doylas oyk idoy eimi meth' ymohn martyrehsai kyrioh theoh ymohn
28.11 kai nyn akoysate moy kai apostrepsate tehn aichmalohsian ehn ehchmalohteysate tohn adelphohn ymohn oti orgeh thymoy kyrioy eph' ymin
28.12 kai anestehsan archontes apo tohn yiohn ephraim oydia o toy iohanoy kai barachias o toy mosolamohth kai ezekias o toy sellehm kai amasias o toy chodli epi toys erchomenoys apo toy polemoy
28.13 kai eipan aytois oy meh eisagagehte tehn aichmalohsian ohde pros ehmas oti eis to amartanein toh kyrioh eph' ehmas ymeis legete prostheinai epi tais amartiais ehmohn kai epi tehn agnoian oti polleh eh amartia ehmohn kai orgeh thymoy kyrioy epi ton israehl
28.14 kai aphehkan oi polemistai tehn aichmalohsian kai ta skyla enantion tohn archontohn kai pasehs tehs ekklehsias
28.15 kai anestehsan andres oi epeklehthehsan en onomati kai antelabonto tehs aichmalohsias kai pantas toys gymnoys periebalon apo tohn skylohn kai enedysan aytoys kai ypedehsan aytoys kai edohkan phagein kai aleipsasthai kai antelabonto en ypozygiois pantos asthenoyntos kai katestehsan aytoys eis ierichoh polin phoinikohn pros toys adelphoys aytohn kai epestrepsan eis samareian
28.16 en toh kairoh ekeinoh apesteilen achaz pros basilea assoyr boehthehsai aytoh
28.17 kai en toytoh oti idoymaioi epethento kai epataxan en ioyda kai ehchmalohtisan aichmalohsian
28.18 kai oi allophyloi epethento epi tas poleis tehs pedinehs kai apo libos toy ioyda kai elabon tehn baithsamys kai tehn ailohn kai tehn gadehrohth kai tehn sohchoh kai tas kohmas aytehs kai tehn thamna kai tas kohmas aytehs kai tehn gamzoh kai tas kohmas aytehs kai katohkehsan ekei
28.19 oti etapeinohsen kyrios ton ioydan di' achaz basilea ioyda oti apesteh apostasei apo kyrioy
28.20 kai ehlthen ep' ayton thaglathphellasar basileys assoyr kai epataxen ayton
28.21 kai elaben achaz ta en oikoh kyrioy kai ta en oikoh toy basileohs kai tohn archontohn kai edohken toh basilei assoyr kai oyk eis boehtheian aytoh
28.22 all' eh toh thlibehnai ayton kai prosethehken toy apostehnai apo kyrioy kai eipen o basileys
28.23 ekzehtehsoh toys theoys damaskoy toys typtontas me kai eipen oti theoi basileohs syrias aytoi katischysoysin aytoys aytois toinyn thysoh kai antilehmpsontai moy kai aytoi egenonto aytoh eis skohlon kai panti israehl
28.24 kai apestehsen achaz ta skeyeh oikoy kyrioy kai katekopsen ayta kai ekleisen tas thyras oikoy kyrioy kai epoiehsen eaytoh thysiastehria en paseh gohnia en ieroysalehm
28.25 kai en paseh polei kai polei en ioyda epoiehsen ypsehla thymian theois allotriois kai parohrgisan kyrion ton theon tohn paterohn aytohn
28.26 kai oi loipoi logoi aytoy kai ai praxeis aytoy ai prohtai kai ai eschatai idoy gegrammenai epi biblioh basileohn ioyda kai israehl
28.27 kai ekoimehtheh achaz meta tohn paterohn aytoy kai etapheh en polei dayid oti oyk eisehnegkan ayton eis toys taphoys tohn basileohn israehl kai ebasileysen ezekias yios aytoy ant' aytoy
28.1 בֶּן־עֶשְׂרִים שָׁנָה אָחָז בְּמָלְכֹו וְשֵׁשׁ־עֶשְׂרֵה שָׁנָה מָלַךְ בִּירוּשָׁלִָם וְלֹא־עָשָׂה הַיָּשָׁר בְּעֵינֵי יְהוָה כְּדָוִיד אָבִיו׃
28.2 וַיֵּלֶךְ בְּדַרְכֵי מַלְכֵי יִשְׂרָאֵל וְגַם מַסֵּכֹות עָשָׂה לַבְּעָלִים׃
28.3 וְהוּא הִקְטִיר בְּגֵיא בֶן־הִנֹּם וַיַּבְעֵר אֶת־בָּנָיו בָּאֵשׁ כְּתֹעֲבֹות הַגֹּויִם אֲשֶׁר הֹרִישׁ יְהוָה מִפְּנֵי בְּנֵי יִשְׂרָאֵל׃
28.4 וַיְזַבֵּחַ וַיְקַטֵּר בַּבָּמֹות וְעַל־הַגְּבָעֹות וְתַחַת כָּל־עֵץ רַעֲנָן׃
28.5 וַיִּתְּנֵהוּ יְהוָה אֱלֹהָיו בְּיַד מֶלֶךְ אֲרָם וַיַּכּוּ־בֹו וַיִּשְׁבּוּ מִמֶּנּוּ שִׁבְיָה גְדֹולָה וַיָּבִיאוּ דַּרְמָשֶׂק וְגַם בְּיַד־מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל נִתָּן וַיַּךְ־בֹּו מַכָּה גְדֹולָה׃ ס
28.6 וַיַּהֲרֹג פֶּקַח בֶּן־רְמַלְיָהוּ בִּיהוּדָה מֵאָה וְעֶשְׂרִים אֶלֶף בְּיֹום אֶחָד הַכֹּל בְּנֵי־חָיִל בְּעָזְבָם אֶת־יְהוָה אֱלֹהֵי אֲבֹותָם׃
28.7 וַיַּהֲרֹג זִכְרִי ׀ גִּבֹּור אֶפְרַיִם אֶת־מַעֲשֵׂיָהוּ בֶּן־הַמֶּלֶךְ וְאֶת־עַזְרִיקָם נְגִיד הַבָּיִת וְאֶת־אֶלְקָנָה מִשְׁנֵה הַמֶּלֶךְ׃ ס
28.8 וַיִּשְׁבּוּ בְנֵי־יִשְׂרָאֵל מֵאֲחֵיהֶם מָאתַיִם אֶלֶף נָשִׁים בָּנִים וּבָנֹות וְגַם־שָׁלָל רָב בָּזְזוּ מֵהֶם וַיָּבִיאוּ אֶת־הַשָּׁלָל לְשֹׁמְרֹון׃ ס
28.9 וְשָׁם הָיָה נָבִיא לַיהוָה עֹדֵד שְׁמֹו וַיֵּצֵא לִפְנֵי הַצָּבָא הַבָּא לְשֹׁמְרֹון וַיֹּאמֶר לָהֶם הִנֵּה בַּחֲמַת יְהוָה אֱלֹהֵי־אֲבֹותֵיכֶם עַל־יְהוּדָה נְתָנָם בְּיֶדְכֶם וַתַּהַרְגוּ־בָם בְזַעַף עַד לַשָּׁמַיִם הִגִּיעַ׃
28.10 וְעַתָּה בְּנֵי־יְהוּדָה וִירוּשָׁלִַם אַתֶּם אֹמְרִים לִכְבֹּשׁ לַעֲבָדִים וְלִשְׁפָחֹות לָכֶם הֲלֹא רַק־אַתֶּם עִמָּכֶם אֲשָׁמֹות לַיהוָה אֱלֹהֵיכֶם׃
28.11 וְעַתָּה שְׁמָעוּנִי וְהָשִׁיבוּ הַשִּׁבְיָה אֲשֶׁר שְׁבִיתֶם מֵאֲחֵיכֶם כִּי חֲרֹון אַף־יְהוָה עֲלֵיכֶם׃ ס
28.12 וַיָּקֻמוּ אֲנָשִׁים מֵרָאשֵׁי בְנֵי־אֶפְרַיִם עֲזַרְיָהוּ בֶן־יְהֹוחָנָן בֶּרֶכְיָהוּ בֶן־מְשִׁלֵּמֹות וִיחִזְקִיָּהוּ בֶּן־שַׁלֻּם וַעֲמָשָׂא בֶּן־חַדְלָי עַל־הַבָּאִים מִן־הַצָּבָא׃
28.13 וַיֹּאמְרוּ לָהֶם לֹא־תָבִיאוּ אֶת־הַשִּׁבְיָה הֵנָּה כִּי לְאַשְׁמַת יְהוָה עָלֵינוּ אַתֶּם אֹמְרִים לְהֹסִיף עַל־חַטֹּאתֵינוּ וְעַל־אַשְׁמָתֵינוּ כִּי־רַבָּה אַשְׁמָה לָנוּ וַחֲרֹון אָף עַל־יִשְׂרָאֵל׃ ס
28.14 וַיַּעֲזֹב הֶחָלוּץ אֶת־הַשִּׁבְיָה וְאֶת־הַבִּזָּה לִפְנֵי הַשָּׂרִים וְכָל־הַקָּהָל׃
28.15 וַיָּקֻמוּ הָאֲנָשִׁים אֲשֶׁר־נִקְּבוּ בְשֵׁמֹות וַיַּחֲזִיקוּ בַשִּׁבְיָה וְכָל־מַעֲרֻמֵּיהֶם הִלְבִּישׁוּ מִן־הַשָּׁלָל וַיַּלְבִּשׁוּם וַיַּנְעִלוּם וַיַּאֲכִלוּם וַיַּשְׁקוּם וַיְסֻכוּם וַיְנַהֲלוּם בַּחֲמֹרִים לְכָל־כֹּושֵׁל וַיְבִיאוּם יְרֵחֹו עִיר־הַתְּמָרִים אֵצֶל אֲחֵיהֶם וַיָּשׁוּבוּ שֹׁמְרֹון׃ פ
28.16 בָּעֵת הַהִיא שָׁלַח הַמֶּלֶךְ אָחָז עַל־מַלְכֵי אַשּׁוּר לַעְזֹר לֹו׃
28.17 וְעֹוד אֲדֹומִים בָּאוּ וַיַּכּוּ בִיהוּדָה וַיִּשְׁבּוּ־שֶׁבִי׃
28.18 וּפְלִשְׁתִּים פָּשְׁטוּ בְּעָרֵי הַשְּׁפֵלָה וְהַנֶּגֶב לִיהוּדָה וַיִּלְכְּדוּ אֶת־בֵּית־שֶׁמֶשׁ וְאֶת־אַיָּלֹון וְאֶת־הַגְּדֵרֹות וְאֶת־שֹׂוכֹו וּבְנֹותֶיהָ וְאֶת־תִּמְנָה וּבְנֹותֶיהָ וְאֶת־גִּמְזֹו וְאֶת־בְּנֹתֶיהָ וַיֵּשְׁבוּ שָׁם׃
28.19 כִּי־הִכְנִיעַ יְהוָה אֶת־יְהוּדָה בַּעֲבוּר אָחָז מֶלֶךְ־יִשְׂרָאֵל כִּי הִפְרִיעַ בִּיהוּדָה וּמָעֹול מַעַל בַּיהוָה׃
28.20 וַיָּבֹא עָלָיו תִּלְּגַת פִּלְנְאֶסֶר מֶלֶךְ אַשּׁוּר וַיָּצַר לֹו וְלֹא חֲזָקֹו׃
28.21 כִּי־חָלַק אָחָז אֶת־בֵּית יְהוָה וְאֶת־בֵּית הַמֶּלֶךְ וְהַשָּׂרִים וַיִּתֵּן לְמֶלֶךְ אַשּׁוּר וְלֹא לְעֶזְרָה לֹו׃
28.22 וּבְעֵת הָצֵר לֹו וַיֹּוסֶף לִמְעֹול בַּיהוָה הוּא הַמֶּלֶךְ אָחָז׃
28.23 וַיִּזְבַּח לֵאלֹהֵי דַרְמֶשֶׂק הַמַּכִּים בֹּו וַיֹּאמֶר כִּי אֱלֹהֵי מַלְכֵי־אֲרָם הֵם מַעְזְרִים אֹותָם לָהֶם אֲזַבֵּחַ וְיַעְזְרוּנִי וְהֵם הָיוּ־לֹו לְהַכְשִׁילֹו וּלְכָל־יִשְׂרָאֵל׃
28.24 וַיֶּאֱסֹף אָחָז אֶת־כְּלֵי בֵית־הָאֱלֹהִים וַיְקַצֵּץ אֶת־כְּלֵי בֵית־הָאֱלֹהִים וַיִּסְגֹּר אֶת־דַּלְתֹות בֵּית־יְהוָה וַיַּעַשׂ לֹו מִזְבְּחֹות בְּכָל־פִּנָּה בִּירוּשָׁלִָם׃
28.25 וּבְכָל־עִיר וָעִיר לִיהוּדָה עָשָׂה בָמֹות לְקַטֵּר לֵאלֹהִים אֲחֵרִים וַיַּכְעֵס אֶת־יְהוָה אֱלֹהֵי אֲבֹתָיו׃
28.26 וְיֶתֶר דְּבָרָיו וְכָל־דְּרָכָיו הָרִאשֹׁנִים וְהָאַחֲרֹונִים הִנָּם כְּתוּבִים עַל־סֵפֶר מַלְכֵי־יְהוּדָה וְיִשְׂרָאֵל׃
28.27 וַיִּשְׁכַּב אָחָז עִם־אֲבֹתָיו וַיִּקְבְּרֻהוּ בָעִיר בִּירוּשָׁלִַם כִּי לֹא הֱבִיאֻהוּ לְקִבְרֵי מַלְכֵי יִשְׂרָאֵל וַיִּמְלֹךְ יְחִזְקִיָּהוּ בְנֹו תַּחְתָּיו׃ פ
28.1 baen-Oaexrijm xxaanaaH Aaahaaz bmaalkow wxxexx-OaexreH xxaanaaH maalak bijrwxxaalaaim wloA-OaaxaaH Hajaaxxaar bOejnej jHwaaH kdaawijd Aaabijw׃
28.2 wajelaek bdarkej malkej jixraaAel wgam masekowt OaaxaaH labOaalijm׃
28.3 wHwA HiqTijr bgejA baen-Hinom wajabOer Aaet-baanaajw baaAexx ktoOabowt Hagowjim Aaxxaer Horijxx jHwaaH mipnej bnej jixraaAel׃
28.4 wajzabeha wajqaTer babaamowt wOal-HagbaaOowt wtahat kaal-Oec raOanaan׃
28.5 wajitneHw jHwaaH AaeloHaajw bjad maelaek Aaraam wajakw-bow wajixxbw mimaenw xxibjaaH gdowlaaH wajaabijAw darmaaxaeq wgam bjad-maelaek jixraaAel nitaan wajak-bow makaaH gdowlaaH׃ s
28.6 wajaHarog paeqah baen-rmaljaaHw bijHwdaaH meAaaH wOaexrijm Aaelaep bjowm Aaehaad Hakol bnej-haajil bOaazbaam Aaet-jHwaaH AaeloHej Aabowtaam׃
28.7 wajaHarog zikrij gibowr Aaeprajim Aaet-maOaxejaaHw baen-Hamaelaek wAaet-Oazrijqaam ngijd Habaajit wAaet-AaelqaanaaH mixxneH Hamaelaek׃ s
28.8 wajixxbw bnej-jixraaAel meAahejHaem maaAtajim Aaelaep naaxxijm baanijm wbaanowt wgam-xxaalaal raab baazzw meHaem wajaabijAw Aaet-Haxxaalaal lxxomrown׃ s
28.9 wxxaam HaajaaH naabijA lajHwaaH Ooded xxmow wajeceA lipnej HacaabaaA HabaaA lxxomrown wajoAmaer laaHaem HineH bahamat jHwaaH AaeloHej-Aabowtejkaem Oal-jHwdaaH ntaanaam bjaedkaem wataHargw-baam bzaOap Oad laxxaamajim HigijOa׃
28.10 wOataaH bnej-jHwdaaH wijrwxxaalaim Aataem Aomrijm likboxx laOabaadijm wlixxpaahowt laakaem HaloA raq-Aataem Oimaakaem Aaxxaamowt lajHwaaH AaeloHejkaem׃
28.11 wOataaH xxmaaOwnij wHaaxxijbw HaxxibjaaH Aaxxaer xxbijtaem meAahejkaem kij harown Aap-jHwaaH Oalejkaem׃ s
28.12 wajaaqumw Aanaaxxijm meraaAxxej bnej-Aaeprajim OazarjaaHw baen-jHowhaanaan baeraekjaaHw baen-mxxilemowt wijhizqijaaHw baen-xxalum waOamaaxaaA baen-hadlaaj Oal-HabaaAijm min-HacaabaaA׃
28.13 wajoAmrw laaHaem loA-taabijAw Aaet-HaxxibjaaH HenaaH kij lAaxxmat jHwaaH Oaalejnw Aataem Aomrijm lHosijp Oal-haToAtejnw wOal-Aaxxmaatejnw kij-rabaaH AaxxmaaH laanw waharown Aaap Oal-jixraaAel׃ s
28.14 wajaOazob Haehaalwc Aaet-HaxxibjaaH wAaet-HabizaaH lipnej Haxaarijm wkaal-HaqaaHaal׃
28.15 wajaaqumw HaaAanaaxxijm Aaxxaer-niqbw bxxemowt wajahazijqw baxxibjaaH wkaal-maOarumejHaem Hilbijxxw min-Haxxaalaal wajalbixxwm wajanOilwm wajaAakilwm wajaxxqwm wajsukwm wajnaHalwm bahamorijm lkaal-kowxxel wajbijAwm jrehow Oijr-Hatmaarijm Aecael AahejHaem wajaaxxwbw xxomrown׃ p
28.16 baaOet HaHijA xxaalah Hamaelaek Aaahaaz Oal-malkej Aaxxwr laOzor low׃
28.17 wOowd Aadowmijm baaAw wajakw bijHwdaaH wajixxbw-xxaebij׃
28.18 wplixxtijm paaxxTw bOaarej HaxxpelaaH wHanaegaeb lijHwdaaH wajilkdw Aaet-bejt-xxaemaexx wAaet-Aajaalown wAaet-Hagderowt wAaet-xowkow wbnowtaejHaa wAaet-timnaaH wbnowtaejHaa wAaet-gimzow wAaet-bnotaejHaa wajexxbw xxaam׃
28.19 kij-HiknijOa jHwaaH Aaet-jHwdaaH baOabwr Aaahaaz maelaek-jixraaAel kij HiprijOa bijHwdaaH wmaaOowl maOal bajHwaaH׃
28.20 wajaaboA Oaalaajw tilgat pilnAaesaer maelaek Aaxxwr wajaacar low wloA hazaaqow׃
28.21 kij-haalaq Aaahaaz Aaet-bejt jHwaaH wAaet-bejt Hamaelaek wHaxaarijm wajiten lmaelaek Aaxxwr wloA lOaezraaH low׃
28.22 wbOet Haacer low wajowsaep limOowl bajHwaaH HwA Hamaelaek Aaahaaz׃
28.23 wajizbah leAloHej darmaexaeq Hamakijm bow wajoAmaer kij AaeloHej malkej-Aaraam Hem maOzrijm Aowtaam laaHaem Aazabeha wjaOzrwnij wHem Haajw-low lHakxxijlow wlkaal-jixraaAel׃
28.24 wajaeAaesop Aaahaaz Aaet-klej bejt-HaaAaeloHijm wajqacec Aaet-klej bejt-HaaAaeloHijm wajisgor Aaet-daltowt bejt-jHwaaH wajaOax low mizbhowt bkaal-pinaaH bijrwxxaalaaim׃
28.25 wbkaal-Oijr waaOijr lijHwdaaH OaaxaaH baamowt lqaTer leAloHijm Aaherijm wajakOes Aaet-jHwaaH AaeloHej Aabotaajw׃
28.26 wjaetaer dbaaraajw wkaal-draakaajw HaariAxxonijm wHaaAaharownijm Hinaam ktwbijm Oal-sepaer malkej-jHwdaaH wjixraaAel׃
28.27 wajixxkab Aaahaaz Oim-Aabotaajw wajiqbruHw baaOijr bijrwxxaalaim kij loA HaebijAuHw lqibrej malkej jixraaAel wajimlok jhizqijaaHw bnow tahtaajw׃ p
28.1 בן־עשרים שנה אחז במלכו ושש־עשרה שנה מלך בירושלם ולא־עשה הישר בעיני יהוה כדויד אביו׃
28.2 וילך בדרכי מלכי ישראל וגם מסכות עשה לבעלים׃
28.3 והוא הקטיר בגיא בן־הנם ויבער את־בניו באש כתעבות הגוים אשר הריש יהוה מפני בני ישראל׃
28.4 ויזבח ויקטר בבמות ועל־הגבעות ותחת כל־עץ רענן׃
28.5 ויתנהו יהוה אלהיו ביד מלך ארם ויכו־בו וישבו ממנו שביה גדולה ויביאו דרמשק וגם ביד־מלך ישראל נתן ויך־בו מכה גדולה׃ ס
28.6 ויהרג פקח בן־רמליהו ביהודה מאה ועשרים אלף ביום אחד הכל בני־חיל בעזבם את־יהוה אלהי אבותם׃
28.7 ויהרג זכרי ׀ גבור אפרים את־מעשיהו בן־המלך ואת־עזריקם נגיד הבית ואת־אלקנה משנה המלך׃ ס
28.8 וישבו בני־ישראל מאחיהם מאתים אלף נשים בנים ובנות וגם־שלל רב בזזו מהם ויביאו את־השלל לשמרון׃ ס
28.9 ושם היה נביא ליהוה עדד שמו ויצא לפני הצבא הבא לשמרון ויאמר להם הנה בחמת יהוה אלהי־אבותיכם על־יהודה נתנם בידכם ותהרגו־בם בזעף עד לשמים הגיע׃
28.10 ועתה בני־יהודה וירושלם אתם אמרים לכבש לעבדים ולשפחות לכם הלא רק־אתם עמכם אשמות ליהוה אלהיכם׃
28.11 ועתה שמעוני והשיבו השביה אשר שביתם מאחיכם כי חרון אף־יהוה עליכם׃ ס
28.12 ויקמו אנשים מראשי בני־אפרים עזריהו בן־יהוחנן ברכיהו בן־משלמות ויחזקיהו בן־שלם ועמשא בן־חדלי על־הבאים מן־הצבא׃
28.13 ויאמרו להם לא־תביאו את־השביה הנה כי לאשמת יהוה עלינו אתם אמרים להסיף על־חטאתינו ועל־אשמתינו כי־רבה אשמה לנו וחרון אף על־ישראל׃ ס
28.14 ויעזב החלוץ את־השביה ואת־הבזה לפני השרים וכל־הקהל׃
28.15 ויקמו האנשים אשר־נקבו בשמות ויחזיקו בשביה וכל־מערמיהם הלבישו מן־השלל וילבשום וינעלום ויאכלום וישקום ויסכום וינהלום בחמרים לכל־כושל ויביאום ירחו עיר־התמרים אצל אחיהם וישובו שמרון׃ פ
28.16 בעת ההיא שלח המלך אחז על־מלכי אשור לעזר לו׃
28.17 ועוד אדומים באו ויכו ביהודה וישבו־שבי׃
28.18 ופלשתים פשטו בערי השפלה והנגב ליהודה וילכדו את־בית־שמש ואת־אילון ואת־הגדרות ואת־שוכו ובנותיה ואת־תמנה ובנותיה ואת־גמזו ואת־בנתיה וישבו שם׃
28.19 כי־הכניע יהוה את־יהודה בעבור אחז מלך־ישראל כי הפריע ביהודה ומעול מעל ביהוה׃
28.20 ויבא עליו תלגת פלנאסר מלך אשור ויצר לו ולא חזקו׃
28.21 כי־חלק אחז את־בית יהוה ואת־בית המלך והשרים ויתן למלך אשור ולא לעזרה לו׃
28.22 ובעת הצר לו ויוסף למעול ביהוה הוא המלך אחז׃
28.23 ויזבח לאלהי דרמשק המכים בו ויאמר כי אלהי מלכי־ארם הם מעזרים אותם להם אזבח ויעזרוני והם היו־לו להכשילו ולכל־ישראל׃
28.24 ויאסף אחז את־כלי בית־האלהים ויקצץ את־כלי בית־האלהים ויסגר את־דלתות בית־יהוה ויעש לו מזבחות בכל־פנה בירושלם׃
28.25 ובכל־עיר ועיר ליהודה עשה במות לקטר לאלהים אחרים ויכעס את־יהוה אלהי אבתיו׃
28.26 ויתר דבריו וכל־דרכיו הראשנים והאחרונים הנם כתובים על־ספר מלכי־יהודה וישראל׃
28.27 וישכב אחז עם־אבתיו ויקברהו בעיר בירושלם כי לא הביאהו לקברי מלכי ישראל וימלך יחזקיהו בנו תחתיו׃ פ
28.1 bn-Oxrjm xnH Ahz bmlkw wxx-OxrH xnH mlk bjrwxlm wlA-OxH Hjxr bOjnj jHwH kdwjd Abjw׃
28.2 wjlk bdrkj mlkj jxrAl wgm mskwt OxH lbOljm׃
28.3 wHwA HqTjr bgjA bn-Hnm wjbOr At-bnjw bAx ktObwt Hgwjm Axr Hrjx jHwH mpnj bnj jxrAl׃
28.4 wjzbh wjqTr bbmwt wOl-HgbOwt wtht kl-Oc rOnn׃
28.5 wjtnHw jHwH AlHjw bjd mlk Arm wjkw-bw wjxbw mmnw xbjH gdwlH wjbjAw drmxq wgm bjd-mlk jxrAl ntn wjk-bw mkH gdwlH׃ s
28.6 wjHrg pqh bn-rmljHw bjHwdH mAH wOxrjm Alp bjwm Ahd Hkl bnj-hjl bOzbm At-jHwH AlHj Abwtm׃
28.7 wjHrg zkrj gbwr Aprjm At-mOxjHw bn-Hmlk wAt-Ozrjqm ngjd Hbjt wAt-AlqnH mxnH Hmlk׃ s
28.8 wjxbw bnj-jxrAl mAhjHm mAtjm Alp nxjm bnjm wbnwt wgm-xll rb bzzw mHm wjbjAw At-Hxll lxmrwn׃ s
28.9 wxm HjH nbjA ljHwH Odd xmw wjcA lpnj HcbA HbA lxmrwn wjAmr lHm HnH bhmt jHwH AlHj-Abwtjkm Ol-jHwdH ntnm bjdkm wtHrgw-bm bzOp Od lxmjm HgjO׃
28.10 wOtH bnj-jHwdH wjrwxlm Atm Amrjm lkbx lObdjm wlxphwt lkm HlA rq-Atm Omkm Axmwt ljHwH AlHjkm׃
28.11 wOtH xmOwnj wHxjbw HxbjH Axr xbjtm mAhjkm kj hrwn Ap-jHwH Oljkm׃ s
28.12 wjqmw Anxjm mrAxj bnj-Aprjm OzrjHw bn-jHwhnn brkjHw bn-mxlmwt wjhzqjHw bn-xlm wOmxA bn-hdlj Ol-HbAjm mn-HcbA׃
28.13 wjAmrw lHm lA-tbjAw At-HxbjH HnH kj lAxmt jHwH Oljnw Atm Amrjm lHsjp Ol-hTAtjnw wOl-Axmtjnw kj-rbH AxmH lnw whrwn Ap Ol-jxrAl׃ s
28.14 wjOzb Hhlwc At-HxbjH wAt-HbzH lpnj Hxrjm wkl-HqHl׃
28.15 wjqmw HAnxjm Axr-nqbw bxmwt wjhzjqw bxbjH wkl-mOrmjHm Hlbjxw mn-Hxll wjlbxwm wjnOlwm wjAklwm wjxqwm wjskwm wjnHlwm bhmrjm lkl-kwxl wjbjAwm jrhw Ojr-Htmrjm Acl AhjHm wjxwbw xmrwn׃ p
28.16 bOt HHjA xlh Hmlk Ahz Ol-mlkj Axwr lOzr lw׃
28.17 wOwd Adwmjm bAw wjkw bjHwdH wjxbw-xbj׃
28.18 wplxtjm pxTw bOrj HxplH wHngb ljHwdH wjlkdw At-bjt-xmx wAt-Ajlwn wAt-Hgdrwt wAt-xwkw wbnwtjH wAt-tmnH wbnwtjH wAt-gmzw wAt-bntjH wjxbw xm׃
28.19 kj-HknjO jHwH At-jHwdH bObwr Ahz mlk-jxrAl kj HprjO bjHwdH wmOwl mOl bjHwH׃
28.20 wjbA Oljw tlgt plnAsr mlk Axwr wjcr lw wlA hzqw׃
28.21 kj-hlq Ahz At-bjt jHwH wAt-bjt Hmlk wHxrjm wjtn lmlk Axwr wlA lOzrH lw׃
28.22 wbOt Hcr lw wjwsp lmOwl bjHwH HwA Hmlk Ahz׃
28.23 wjzbh lAlHj drmxq Hmkjm bw wjAmr kj AlHj mlkj-Arm Hm mOzrjm Awtm lHm Azbh wjOzrwnj wHm Hjw-lw lHkxjlw wlkl-jxrAl׃
28.24 wjAsp Ahz At-klj bjt-HAlHjm wjqcc At-klj bjt-HAlHjm wjsgr At-dltwt bjt-jHwH wjOx lw mzbhwt bkl-pnH bjrwxlm׃
28.25 wbkl-Ojr wOjr ljHwdH OxH bmwt lqTr lAlHjm Ahrjm wjkOs At-jHwH AlHj Abtjw׃
28.26 wjtr dbrjw wkl-drkjw HrAxnjm wHAhrwnjm Hnm ktwbjm Ol-spr mlkj-jHwdH wjxrAl׃
28.27 wjxkb Ahz Om-Abtjw wjqbrHw bOjr bjrwxlm kj lA HbjAHw lqbrj mlkj jxrAl wjmlk jhzqjHw bnw thtjw׃ p
28.1 Viginti annorum erat Achaz, cum regnare coepis set, et sedecim annis regnavit in Ierusalem. Non fecit rectum in conspectu Domini sicut David pater eius,
28.2 sed ambulavit in viis regum Israel. Insuper et simulacra fudit Baalim.
28.3 Ipse est, qui adolevit in valle filii Ennom et lustravit filios suos in igne iuxta abominationes gentium, quas expulit Dominus coram filiis Israel.
28.4 Sacrificabat quoque et thymiama succendebat in excelsis et in collibus et sub omni ligno frondoso.
28.5 Tradiditque eum Dominus Deus eius in manu regis Syriae, qui percussit eum multosque captivos de eo cepit et adduxit in Damascum. Manibus quoque regis Israel traditus est et percussus plaga grandi.
28.6 Occidit enim Phacee filius Romeliae de Iuda centum viginti milia in die uno, omnes viros bellatores, eo quod reliquissent Dominum, Deum patrum suorum.
28.7 Eodem tempore occidit Zechri vir potens ex Ephraim Maasiam filium regis et Ezricam praefectum domus, Elcanam quoque secundum a rege.
28.8 Ceperuntque filii Israel de fratribus suis ducenta milia mulierum, puerorum et puellarum, et infinitam praedam pertuleruntque eam in Samariam.
28.9 Erat autem ibi propheta Domini nomine Oded, qui egressus obviam exercitui venienti in Samariam dixit eis: “ Ecce, iratus Dominus, Deus patrum vestrorum, contra Iudam tradidit eos in manibus vestris, et occidistis eos atrociter, ita ut ad caelum pertingeret vestra crudelitas.
28.10 Insuper filios Iudae et Ierusalem vultis vobis subicere in servos et ancillas. Attamen nonne vos ipsi estis in culpa coram Domino Deo vestro?
28.11 Audite ergo consilium meum et reducite captivos, quos adduxistis de fratribus vestris, quia magnus furor Domini imminet vobis ”.
28.12 Steterunt itaque viri de principibus filiorum Ephraim, Azarias filius Iohanan, Barachias filius Mosollamoth, Ezechias filius Sellum et Amasa filius Adali, contra eos, qui veniebant de proelio,
28.13 et dixerunt eis: “ Non introducetis huc captivos, quia ad culpam coram Domino, quae iam est super nos, vultis adicere super peccata nostra et culpam nostram. Grandis quippe culpa est nobis, et ira furoris Domini super Israel ”.
28.14 Dimiseruntque viri bellatores captivos et universa, quae ceperant, coram principibus et omni multitudine.
28.15 Et surrexerunt viri nominatim designati et confortaverunt captivos omnesque, qui nudi erant, vestierunt de spoliis. Cumque vestissent eos et calceassent et refecissent cibo ac potu unxissentque, deduxerunt eos sollicite, et quidem omnes vacillantes in iumentis, et adduxerunt Iericho civitatem Palmarum ad fratres eorum. Ipsique reversi sunt Samariam.
28.16 Tempore illo misit rex Achaz ad regem Assyriorum auxilium postulans.
28.17 Venerunt enim et Idumaei et percusserunt Iudam et ceperunt captivos.
28.18 Philisthim quoque diffusi sunt per urbes Sephelae et Nageb Iudae ceperuntque Bethsames et Aialon et Gederoth, Socho quoque cum viculis eius et Thamnan et Gamzo cum viculis earum et habitaverunt in eis.
28.19 Humiliaverat enim Dominus Iudam propter Achaz regem Israel, eo quod relaxasset ei frenum et contemptui habuisset Dominum.
28.20 Venitque contra eum Theglathphalasar rex Assyriorum, qui afflixit eum, non autem confortavit.
28.21 Achaz enim, spoliata domo Domini et domo regis et principum, dedit regi Assyriorum munera, et tamen nihil ei profuit.
28.22 Insuper et in tempore angustiae suae auxit contemptum in Dominum. Ipse rex Achaz
28.23 immolavit diis Damasci victimas percussoribus suis et dixit: “ Dii regum Syriae auxiliantur eis; quos ego placabo hostiis, et aderunt mihi ”, cum e contrario ipsi fuerint ruina ei et universo Israel.
28.24 Direptis itaque Achaz omnibus vasis domus Dei atque confractis, clausit ianuas templi Dei et fecit sibi altaria in universis angulis Ierusalem.
28.25 In singulis quoque urbibus Iudae exstruxit excelsa ad adolendum diis alienis atque ad iracundiam provocavit Dominum, Deum patrum suorum.
28.26 Reliqua autem gestorum eius et omnium operum suorum priorum et novissimorum scripta sunt in libro regum Iudae et Israel.
28.27 Dormivitque Achaz cum patribus suis, et sepelierunt eum in civitate Ierusalem; non autem posuerunt eum in sepulcra regum Israel. Regnavitque Ezechias filius eius pro eo.
29.1 Hiskia war fünfundzwanzig Jahre alt, als er König ward, und regierte neunundzwanzig Jahre lang zu Jerusalem. Und seine Mutter hieß Abija, eine Tochter Sacharjas.
29.2 Und er tat, was recht war in den Augen des HERRN, ganz wie sein Vater David getan hatte.
29.3 Im ersten Monat des ersten Jahres seiner Regierung öffnete er die Türen am Hause des HERRN und besserte sie aus.
29.4 Und er ließ die Priester und Leviten kommen und versammelte sie auf dem Platz gegen Aufgang und sprach zu ihnen:
29.5 Höret mir zu, ihr Leviten! Nunmehr heiliget euch und heiliget das Haus des HERRN, des Gottes eurer Väter, und schaffet den Unflat aus dem Heiligtum heraus!
29.6 Denn unsre Väter haben sich versündigt und getan, was in den Augen des HERRN, unsres Gottes, böse ist, und haben ihn verlassen; denn sie haben ihr Angesicht von der Wohnung des HERRN abgewandt und ihr den Rücken gekehrt.
29.7 Auch haben sie die Türen der Halle zugeschlossen und die Lampen ausgelöscht und kein Räucherwerk angezündet und dem Gott Israels im Heiligtum kein Brandopfer dargebracht.
29.8 Daher ist der Zorn des HERRN über Juda und Jerusalem gekommen, und er hat sie der Mißhandlung und Verwüstung preisgegeben, daß man sie auszischt, wie ihr mit euren Augen sehet.
29.9 Denn siehe, um deswillen sind unsre Väter durch das Schwert gefallen und unsre Söhne, unsre Töchter und unsre Weiber gefangen weggeführt worden.
29.10 Nun habe ich im Sinn, einen Bund zu machen mit dem HERRN, dem Gott Israels, damit sein grimmiger Zorn sich von uns wende.
29.11 Nun, meine Söhne, seid nicht nachlässig; denn euch hat der HERR erwählt, damit ihr vor ihm stehet und ihm dienet und damit ihr seine Diener und Räucherer seid!
29.12 Da machten sich die Leviten auf: Machat, der Sohn Amasais, und Joel, der Sohn Asarjas, von den Söhnen der Kahatiter; und von den Söhnen Meraris: Kis, der Sohn Abdis, und Asarja, der Sohn Jehallelels; und von den Söhnen der Gersoniter: Joach, der Sohn Simmas, und Eden, der Sohn Joachs;
29.13 und von den Söhnen Elizaphans: Simri und Jehiel, und von den Söhnen Asaphs: Sacharja und Mattanja;
29.14 und von den Söhnen Hemans; Jechiel und Simei; und von den Söhnen Jedutuns: Semaja und Ussiel.
29.15 Und sie versammelten ihre Brüder und heiligten sich und gingen hinein nach dem Gebot des Königs und nach den Worten des HERRN, um das Haus des HERRN zu reinigen.
29.16 Also gingen die Priester hinein in das Innere des Hauses des HERRN, um es zu reinigen, und schafften alles Unreine, das im Tempel des HERRN gefunden ward, hinaus in den Vorhof am Hause des HERRN; und die Leviten nahmen es und trugen es hinaus in den Bach Kidron.
29.17 Und zwar begannen sie mit der Heiligung am ersten Tage des ersten Monats; und am achten Tage desselben Monats kamen sie in die Halle des HERRN, und sie heiligten das Haus des HERRN acht Tage lang; und am sechzehnten Tag des ersten Monats wurden sie fertig.
29.18 Da gingen sie hinein zum König Hiskia und sprachen: Wir haben das ganze Haus des HERRN gereinigt, den Brandopferaltar und alle seine Geräte; auch den Schaubrottisch und alle seine Geräte;
29.19 auch alle Geräte, welche der König Ahas während seiner Regierung entweiht hat, als er sich versündigte, haben wir zurechtgemacht und geheiligt; und siehe, sie sind vor dem Altar des HERRN!
29.20 Da machte sich der König Hiskia früh auf und versammelte die Obersten der Stadt und ging hinauf zum Hause des HERRN.
29.21 Und sie brachten sieben Farren, sieben Widder, sieben Lämmer und sieben Ziegenböcke herbei zum Sündopfer für das Königreich, für das Heiligtum und für Juda. Und er befahl den Söhnen Aarons, den Priestern, sie auf dem Altar des HERRN zu opfern.
29.22 Da schächteten sie die Rinder, und die Priester nahmen das Blut und sprengten es an den Altar; und sie schächteten die Widder und sprengten das Blut an den Altar; und sie schächteten die Lämmer und sprengten das Blut an den Altar.
29.23 Und sie brachten die Böcke zum Sündopfer für den König und die Gemeinde und stützten ihre Hände auf sie.
29.24 Und die Priester schächteten sie und brachten ihr Blut zur Entsündigung auf den Altar, um für ganz Israel Sühne zu erwirken; denn für ganz Israel hatte der König Brandopfer und Sündopfer befohlen.
29.25 Er ließ auch die Leviten sich im Hause des HERRN aufstellen mit Zimbeln, Psaltern und Harfen, wie David und Gad, der Seher des Königs, und der Prophet Natan befohlen hatten; denn es war des HERRN Gebot durch seine Propheten.
29.26 Und die Leviten stellten sich auf mit den Musikinstrumenten Davids und die Priester mit den Trompeten.
29.27 Und Hiskia befahl, das Brandopfer auf dem Altar zu opfern. Und als das Brandopfer begann, fing auch der Gesang zu Ehren des HERRN an und das Spiel der Trompeten, unter der Führung der Musikinstrumente Davids, des Königs von Israel.
29.28 Und die ganze Gemeinde betete an; und die Sänger sangen, und die Trompeter schmetterten so lange, bis das Brandopfer vollendet war.
29.29 Als nun das Brandopfer vollendet war, kniete der König nieder samt allen, die sich bei ihm befanden, und sie beteten an.
29.30 Und der König Hiskia und die Obersten geboten den Leviten, den HERRN zu loben mit den Worten Davids und Asaphs, des Sehers. Und sie lobten mit Freuden und verneigten sich und beteten an.
29.31 Und Hiskia hob an und sprach: Nun habt ihr eure Hände dem HERRN gefüllt. Tretet herzu und bringet die Schlachtopfer und Lobopfer zum Hause des HERRN! Da brachte die Gemeinde Schlachtopfer und Lobopfer, und alle, die willigen Herzens waren, brachten Brandopfer.
29.32 Und die Zahl der Brandopfer, welche die Gemeinde herzubrachte, betrug siebzig Rinder, hundert Widder und zweihundert Lämmer; solches alles dem HERRN zum Brandopfer.
29.33 Zudem heiligten sie sechshundert Rinder und dreitausend Schafe.
29.34 Nur waren der Priester zu wenige, so daß sie nicht allen Brandopfern die Haut abziehen konnten; darum halfen ihnen ihre Brüder, die Leviten, bis das Werk vollendet war, und bis sich die Priester geheiligt hatten; denn die Leviten waren ernstlicher darauf bedacht, sich zu heiligen, als die Priester.
29.35 Es waren aber auch Brandopfer in Menge darzubringen, samt dem Fett der Dankopfer und den Trankopfern zu den Brandopfern. So ward der Dienst im Hause des HERRN wiederhergestellt.
29.36 Und Hiskia freute sich samt dem ganzen Volke über das, was Gott dem Volk zubereitet hatte; denn die Sache war sehr rasch vor sich gegangen.
29.1 καὶ εζεκιας ἐβασίλευσεν ὢν εἴκοσι καὶ πέντε ἐτῶν καὶ εἴκοσι καὶ ἐννέα ἔτη ἐβασίλευσεν ἐν ιερουσαλημ καὶ ὄνομα τῇ μητρὶ αὐτοῦ αββα θυγάτηρ ζαχαρια
29.2 καὶ ἐποίησεν τὸ εὐθὲς ἐνώπιον κυρίου κατὰ πάντα ὅσα ἐποίησεν δαυιδ ὁ πατὴρ αὐτοῦ
29.3 καὶ ἐγένετο ὡς ἔστη ἐπὶ τῆς βασιλείας αὐτοῦ ἐν τῷ πρώτῳ μηνὶ ἀνέῳξεν τὰς θύρας οἴκου κυρίου καὶ ἐπεσκεύασεν αὐτάς
29.4 καὶ εἰσήγαγεν τοὺς ἱερεῖς καὶ τοὺς λευίτας καὶ κατέστησεν αὐτοὺς εἰς τὸ κλίτος τὸ πρὸς ἀνατολὰς
29.5 καὶ εἶπεν αὐτοῖς ἀκούσατε οἱ λευῖται νῦν ἁγνίσθητε καὶ ἁγνίσατε τὸν οἶκον κυρίου θεοῦ τῶν πατέρων ὑμῶν καὶ ἐκβάλετε τὴν ἀκαθαρσίαν ἐκ τῶν ἁγίων
29.6 ὅτι ἀπέστησαν οἱ πατέρες ἡμῶν καὶ ἐποίησαν τὸ πονηρὸν ἐναντίον κυρίου καὶ ἐγκατέλιπαν αὐτὸν καὶ ἀπέστρεψαν τὸ πρόσωπον ἀπὸ τῆς σκηνῆς κυρίου καὶ ἔδωκαν αὐχένα
29.7 καὶ ἀπέκλεισαν τὰς θύρας τοῦ ναοῦ καὶ ἔσβεσαν τοὺς λύχνους καὶ θυμίαμα οὐκ ἐθυμίασαν καὶ ὁλοκαυτώματα οὐ προσήνεγκαν ἐν τῷ ἁγίῳ θεῷ ισραηλ
29.8 καὶ ὠργίσθη ὀργῇ κύριος ἐπὶ τὸν ιουδαν καὶ ἐπὶ τὴν ιερουσαλημ καὶ ἔδωκεν αὐτοὺς εἰς ἔκστασιν καὶ εἰς ἀφανισμὸν καὶ εἰς συρισμόν ὡς ὑμεῖς ὁρᾶτε τοῖς ὀφθαλμοῖς ὑμῶν
29.9 καὶ ἰδοὺ πεπλήγασιν οἱ πατέρες ὑμῶν μαχαίρᾳ καὶ οἱ υἱοὶ ὑμῶν καὶ αἱ θυγατέρες ὑμῶν καὶ αἱ γυναῖκες ὑμῶν ἐν αἰχμαλωσίᾳ ἐν γῇ οὐκ αὐτῶν ὃ καὶ νῦν ἐστιν ἐπὶ τούτοις νῦν ἐστιν ἐπὶ καρδίας διαθέσθαι διαθήκην κυρίου θεοῦ ισραηλ καὶ ἀποστρέψει τὴν ὀργὴν θυμοῦ αὐτοῦ ἀφ' ἡμῶν
29.10 ἐπὶ τούτοις νῦν ἐστιν ἐπὶ καρδίας διαθέσθαι διαθήκην κυρίου θεοῦ ισραηλ καὶ ἀποστρέψει τὴν ὀργὴν θυμοῦ αὐτοῦ ἀφ' ἡμῶν
29.11 καὶ νῦν μὴ διαλίπητε ὅτι ἐν ὑμῖν ᾑρέτικεν κύριος στῆναι ἐναντίον αὐτοῦ λειτουργεῖν καὶ εἶναι αὐτῷ λειτουργοῦντας καὶ θυμιῶντας
29.12 καὶ ἀνέστησαν οἱ λευῖται μααθ ὁ τοῦ αμασι καὶ ιωηλ ὁ τοῦ αζαριου ἐκ τῶν υἱῶν κααθ καὶ ἐκ τῶν υἱῶν μεραρι κις ὁ τοῦ αβδι καὶ αζαριας ὁ τοῦ ιαλλεληλ καὶ ἀπὸ τῶν υἱῶν γεδσωνι ιωα ὁ τοῦ ζεμμαθ καὶ ιωδαν ὁ τοῦ ιωαχα
29.13 καὶ τῶν υἱῶν ελισαφαν σαμβρι καὶ ιιηλ καὶ τῶν υἱῶν ασαφ ζαχαριας καὶ μαθθανιας
29.14 καὶ τῶν υἱῶν αιμαν ιιηλ καὶ σεμεϊ καὶ τῶν υἱῶν ιδιθων σαμαιας καὶ οζιηλ
29.15 καὶ συνήγαγον τοὺς ἀδελφοὺς αὐτῶν καὶ ἡγνίσθησαν κατὰ τὴν ἐντολὴν τοῦ βασιλέως διὰ προστάγματος κυρίου καθαρίσαι τὸν οἶκον κυρίου
29.16 καὶ εἰσῆλθον οἱ ἱερεῖς ἔσω εἰς τὸν οἶκον κυρίου ἁγνίσαι καὶ ἐξέβαλον πᾶσαν τὴν ἀκαθαρσίαν τὴν εὑρεθεῖσαν ἐν τῷ οἴκῳ κυρίου καὶ εἰς τὴν αὐλὴν οἴκου κυρίου καὶ ἐδέξαντο οἱ λευῖται ἐκβαλεῖν εἰς τὸν χειμάρρουν κεδρων ἔξω
29.17 καὶ ἤρξαντο τῇ ἡμέρᾳ τῇ πρώτῃ νουμηνίᾳ τοῦ μηνὸς τοῦ πρώτου ἁγνίσαι καὶ τῇ ἡμέρᾳ τῇ ὀγδόῃ τοῦ μηνὸς εἰσῆλθαν εἰς τὸν ναὸν κυρίου καὶ ἥγνισαν τὸν οἶκον κυρίου ἐν ἡμέραις ὀκτὼ καὶ τῇ ἡμέρᾳ τῇ ἑκκαιδεκάτῃ τοῦ μηνὸς τοῦ πρώτου συνετέλεσαν
29.18 καὶ εἰσῆλθαν ἔσω πρὸς εζεκιαν τὸν βασιλέα καὶ εἶπαν ἡγνίσαμεν πάντα τὰ ἐν οἴκῳ κυρίου τὸ θυσιαστήριον τῆς ὁλοκαυτώσεως καὶ τὰ σκεύη αὐτοῦ καὶ τὴν τράπεζαν τῆς προθέσεως καὶ τὰ σκεύη αὐτῆς
29.19 καὶ πάντα τὰ σκεύη ἃ ἐμίανεν αχαζ ὁ βασιλεὺς ἐν τῇ βασιλείᾳ αὐτοῦ ἐν τῇ ἀποστασίᾳ αὐτοῦ ἡτοιμάκαμεν καὶ ἡγνίκαμεν ἰδού ἐστιν ἐναντίον τοῦ θυσιαστηρίου κυρίου
29.20 καὶ ὤρθρισεν εζεκιας ὁ βασιλεὺς καὶ συνήγαγεν τοὺς ἄρχοντας τῆς πόλεως καὶ ἀνέβη εἰς οἶκον κυρίου
29.21 καὶ ἀνήνεγκεν μόσχους ἑπτά κριοὺς ἑπτά ἀμνοὺς ἑπτά χιμάρους αἰγῶν ἑπτὰ περὶ ἁμαρτίας περὶ τῆς βασιλείας καὶ περὶ τῶν ἁγίων καὶ περὶ ισραηλ καὶ εἶπεν τοῖς υἱοῖς ααρων τοῖς ἱερεῦσιν ἀναβαίνειν ἐπὶ τὸ θυσιαστήριον κυρίου
29.22 καὶ ἔθυσαν τοὺς μόσχους καὶ ἐδέξαντο οἱ ἱερεῖς τὸ αἷμα καὶ προσέχεον ἐπὶ τὸ θυσιαστήριον καὶ ἔθυσαν τοὺς κριούς καὶ προσέχεον τὸ αἷμα ἐπὶ τὸ θυσιαστήριον καὶ ἔθυσαν τοὺς ἀμνούς καὶ περιέχεον τὸ αἷμα τῷ θυσιαστηρίῳ
29.23 καὶ προσήγαγον τοὺς χιμάρους τοὺς περὶ ἁμαρτίας ἐναντίον τοῦ βασιλέως καὶ τῆς ἐκκλησίας καὶ ἐπέθηκαν τὰς χεῖρας αὐτῶν ἐπ' αὐτούς
29.24 καὶ ἔθυσαν αὐτοὺς οἱ ἱερεῖς καὶ ἐξιλάσαντο τὸ αἷμα αὐτῶν πρὸς τὸ θυσιαστήριον καὶ ἐξιλάσαντο περὶ παντὸς ισραηλ ὅτι περὶ παντὸς ισραηλ εἶπεν ὁ βασιλεύς ἡ ὁλοκαύτωσις καὶ τὰ περὶ ἁμαρτίας
29.25 καὶ ἔστησεν τοὺς λευίτας ἐν οἴκῳ κυρίου ἐν κυμβάλοις καὶ ἐν νάβλαις καὶ ἐν κινύραις κατὰ τὴν ἐντολὴν δαυιδ τοῦ βασιλέως καὶ γαδ τοῦ ὁρῶντος τῷ βασιλεῖ καὶ ναθαν τοῦ προφήτου ὅτι δι' ἐντολῆς κυρίου τὸ πρόσταγμα ἐν χειρὶ τῶν προφητῶν
29.26 καὶ ἔστησαν οἱ λευῖται ἐν ὀργάνοις δαυιδ καὶ οἱ ἱερεῖς ταῖς σάλπιγξιν
29.27 καὶ εἶπεν εζεκιας ἀνενέγκαι τὴν ὁλοκαύτωσιν ἐπὶ τὸ θυσιαστήριον καὶ ἐν τῷ ἄρξασθαι ἀναφέρειν τὴν ὁλοκαύτωσιν ἤρξαντο ᾄδειν κυρίῳ καὶ αἱ σάλπιγγες πρὸς τὰ ὄργανα δαυιδ βασιλέως ισραηλ
29.28 καὶ πᾶσα ἡ ἐκκλησία προσεκύνει καὶ οἱ ψαλτῳδοὶ ᾄδοντες καὶ αἱ σάλπιγγες σαλπίζουσαι ἕως οὗ συνετελέσθη ἡ ὁλοκαύτωσις
29.29 καὶ ὡς συνετέλεσαν ἀναφέροντες ἔκαμψεν ὁ βασιλεὺς καὶ πάντες οἱ εὑρεθέντες καὶ προσεκύνησαν
29.30 καὶ εἶπεν εζεκιας ὁ βασιλεὺς καὶ οἱ ἄρχοντες τοῖς λευίταις ὑμνεῖν τὸν κύριον ἐν λόγοις δαυιδ καὶ ασαφ τοῦ προφήτου καὶ ὕμνουν ἐν εὐφροσύνῃ καὶ ἔπεσον καὶ προσεκύνησαν
29.31 καὶ ἀπεκρίθη εζεκιας καὶ εἶπεν νῦν ἐπληρώσατε τὰς χεῖρας ὑμῶν κυρίῳ προσαγάγετε καὶ φέρετε θυσίας καὶ αἰνέσεως εἰς οἶκον κυρίου καὶ ἀνήνεγκεν ἡ ἐκκλησία θυσίας καὶ αἰνέσεως εἰς οἶκον κυρίου καὶ πᾶς πρόθυμος τῇ καρδίᾳ ὁλοκαυτώσεις
29.32 καὶ ἐγένετο ὁ ἀριθμὸς τῆς ὁλοκαυτώσεως ἧς ἀνήνεγκεν ἡ ἐκκλησία μόσχοι ἑβδομήκοντα κριοὶ ἑκατόν ἀμνοὶ διακόσιοι εἰς ὁλοκαύτωσιν κυρίῳ πάντα ταῦτα
29.33 καὶ οἱ ἡγιασμένοι μόσχοι ἑξακόσιοι πρόβατα τρισχίλια
29.34 ἀλλ' ἢ οἱ ἱερεῖς ὀλίγοι ἦσαν καὶ οὐκ ἐδύναντο δεῖραι τὴν ὁλοκαύτωσιν καὶ ἀντελάβοντο αὐτῶν οἱ ἀδελφοὶ αὐτῶν οἱ λευῖται ἕως οὗ συνετελέσθη τὸ ἔργον καὶ ἕως οὗ ἡγνίσθησαν οἱ ἱερεῖς ὅτι οἱ λευῖται προθύμως ἡγνίσθησαν παρὰ τοὺς ἱερεῖς
29.35 καὶ ἡ ὁλοκαύτωσις πολλὴ ἐν τοῖς στέασιν τῆς τελειώσεως τοῦ σωτηρίου καὶ τῶν σπονδῶν τῆς ὁλοκαυτώσεως καὶ κατωρθώθη τὸ ἔργον ἐν οἴκῳ κυρίου
29.36 καὶ ηὐφράνθη εζεκιας καὶ πᾶς ὁ λαὸς διὰ τὸ ἡτοιμακέναι τὸν θεὸν τῷ λαῷ ὅτι ἐξάπινα ἐγένετο ὁ λόγος
29.1 kai ezekias ebasileysen ohn eikosi kai pente etohn kai eikosi kai ennea eteh ebasileysen en ieroysalehm kai onoma teh mehtri aytoy abba thygatehr zacharia
29.2 kai epoiehsen to eythes enohpion kyrioy kata panta osa epoiehsen dayid o patehr aytoy
29.3 kai egeneto ohs esteh epi tehs basileias aytoy en toh prohtoh mehni aneohxen tas thyras oikoy kyrioy kai epeskeyasen aytas
29.4 kai eisehgagen toys iereis kai toys leyitas kai katestehsen aytoys eis to klitos to pros anatolas
29.5 kai eipen aytois akoysate oi leyitai nyn agnisthehte kai agnisate ton oikon kyrioy theoy tohn paterohn ymohn kai ekbalete tehn akatharsian ek tohn agiohn
29.6 oti apestehsan oi pateres ehmohn kai epoiehsan to ponehron enantion kyrioy kai egkatelipan ayton kai apestrepsan to prosohpon apo tehs skehnehs kyrioy kai edohkan aychena
29.7 kai apekleisan tas thyras toy naoy kai esbesan toys lychnoys kai thymiama oyk ethymiasan kai olokaytohmata oy prosehnegkan en toh agioh theoh israehl
29.8 kai ohrgistheh orgeh kyrios epi ton ioydan kai epi tehn ieroysalehm kai edohken aytoys eis ekstasin kai eis aphanismon kai eis syrismon ohs ymeis orate tois ophthalmois ymohn
29.9 kai idoy peplehgasin oi pateres ymohn machaira kai oi yioi ymohn kai ai thygateres ymohn kai ai gynaikes ymohn en aichmalohsia en geh oyk aytohn o kai nyn estin epi toytois nyn estin epi kardias diathesthai diathehkehn kyrioy theoy israehl kai apostrepsei tehn orgehn thymoy aytoy aph' ehmohn
29.10 epi toytois nyn estin epi kardias diathesthai diathehkehn kyrioy theoy israehl kai apostrepsei tehn orgehn thymoy aytoy aph' ehmohn
29.11 kai nyn meh dialipehte oti en ymin ehretiken kyrios stehnai enantion aytoy leitoyrgein kai einai aytoh leitoyrgoyntas kai thymiohntas
29.12 kai anestehsan oi leyitai maath o toy amasi kai iohehl o toy azarioy ek tohn yiohn kaath kai ek tohn yiohn merari kis o toy abdi kai azarias o toy iallelehl kai apo tohn yiohn gedsohni ioha o toy zemmath kai iohdan o toy iohacha
29.13 kai tohn yiohn elisaphan sambri kai iiehl kai tohn yiohn asaph zacharias kai maththanias
29.14 kai tohn yiohn aiman iiehl kai semei kai tohn yiohn idithohn samaias kai oziehl
29.15 kai synehgagon toys adelphoys aytohn kai ehgnisthehsan kata tehn entolehn toy basileohs dia prostagmatos kyrioy katharisai ton oikon kyrioy
29.16 kai eisehlthon oi iereis esoh eis ton oikon kyrioy agnisai kai exebalon pasan tehn akatharsian tehn eyretheisan en toh oikoh kyrioy kai eis tehn aylehn oikoy kyrioy kai edexanto oi leyitai ekbalein eis ton cheimarroyn kedrohn exoh
29.17 kai ehrxanto teh ehmera teh prohteh noymehnia toy mehnos toy prohtoy agnisai kai teh ehmera teh ogdoeh toy mehnos eisehlthan eis ton naon kyrioy kai ehgnisan ton oikon kyrioy en ehmerais oktoh kai teh ehmera teh ekkaidekateh toy mehnos toy prohtoy synetelesan
29.18 kai eisehlthan esoh pros ezekian ton basilea kai eipan ehgnisamen panta ta en oikoh kyrioy to thysiastehrion tehs olokaytohseohs kai ta skeyeh aytoy kai tehn trapezan tehs protheseohs kai ta skeyeh aytehs
29.19 kai panta ta skeyeh a emianen achaz o basileys en teh basileia aytoy en teh apostasia aytoy ehtoimakamen kai ehgnikamen idoy estin enantion toy thysiastehrioy kyrioy
29.20 kai ohrthrisen ezekias o basileys kai synehgagen toys archontas tehs poleohs kai anebeh eis oikon kyrioy
29.21 kai anehnegken moschoys epta krioys epta amnoys epta chimaroys aigohn epta peri amartias peri tehs basileias kai peri tohn agiohn kai peri israehl kai eipen tois yiois aarohn tois iereysin anabainein epi to thysiastehrion kyrioy
29.22 kai ethysan toys moschoys kai edexanto oi iereis to aima kai prosecheon epi to thysiastehrion kai ethysan toys krioys kai prosecheon to aima epi to thysiastehrion kai ethysan toys amnoys kai periecheon to aima toh thysiastehrioh
29.23 kai prosehgagon toys chimaroys toys peri amartias enantion toy basileohs kai tehs ekklehsias kai epethehkan tas cheiras aytohn ep' aytoys
29.24 kai ethysan aytoys oi iereis kai exilasanto to aima aytohn pros to thysiastehrion kai exilasanto peri pantos israehl oti peri pantos israehl eipen o basileys eh olokaytohsis kai ta peri amartias
29.25 kai estehsen toys leyitas en oikoh kyrioy en kymbalois kai en nablais kai en kinyrais kata tehn entolehn dayid toy basileohs kai gad toy orohntos toh basilei kai nathan toy prophehtoy oti di' entolehs kyrioy to prostagma en cheiri tohn prophehtohn
29.26 kai estehsan oi leyitai en organois dayid kai oi iereis tais salpigxin
29.27 kai eipen ezekias anenegkai tehn olokaytohsin epi to thysiastehrion kai en toh arxasthai anapherein tehn olokaytohsin ehrxanto adein kyrioh kai ai salpigges pros ta organa dayid basileohs israehl
29.28 kai pasa eh ekklehsia prosekynei kai oi psaltohdoi adontes kai ai salpigges salpizoysai eohs oy synetelestheh eh olokaytohsis
29.29 kai ohs synetelesan anapherontes ekampsen o basileys kai pantes oi eyrethentes kai prosekynehsan
29.30 kai eipen ezekias o basileys kai oi archontes tois leyitais ymnein ton kyrion en logois dayid kai asaph toy prophehtoy kai ymnoyn en eyphrosyneh kai epeson kai prosekynehsan
29.31 kai apekritheh ezekias kai eipen nyn eplehrohsate tas cheiras ymohn kyrioh prosagagete kai pherete thysias kai aineseohs eis oikon kyrioy kai anehnegken eh ekklehsia thysias kai aineseohs eis oikon kyrioy kai pas prothymos teh kardia olokaytohseis
29.32 kai egeneto o arithmos tehs olokaytohseohs ehs anehnegken eh ekklehsia moschoi ebdomehkonta krioi ekaton amnoi diakosioi eis olokaytohsin kyrioh panta tayta
29.33 kai oi ehgiasmenoi moschoi exakosioi probata trischilia
29.34 all' eh oi iereis oligoi ehsan kai oyk edynanto deirai tehn olokaytohsin kai antelabonto aytohn oi adelphoi aytohn oi leyitai eohs oy synetelestheh to ergon kai eohs oy ehgnisthehsan oi iereis oti oi leyitai prothymohs ehgnisthehsan para toys iereis
29.35 kai eh olokaytohsis polleh en tois steasin tehs teleiohseohs toy sohtehrioy kai tohn spondohn tehs olokaytohseohs kai katohrthohtheh to ergon en oikoh kyrioy
29.36 kai ehyphrantheh ezekias kai pas o laos dia to ehtoimakenai ton theon toh laoh oti exapina egeneto o logos
29.1 יְחִזְקִיָּהוּ מָלַךְ בֶּן־עֶשְׂרִים וְחָמֵשׁ שָׁנָה וְעֶשְׂרִים וָתֵשַׁע שָׁנָה מָלַךְ בִּירוּשָׁלִָם וְשֵׁם אִמֹּו אֲבִיָּה בַּת־זְכַרְיָהוּ׃
29.2 וַיַּעַשׂ הַיָּשָׁר בְּעֵינֵי יְהוָה כְּכֹל אֲשֶׁר־עָשָׂה דָּוִיד אָבִיו׃
29.3 הוּא בַשָּׁנָה הָרִאשֹׁונָה לְמָלְכֹו בַּחֹדֶשׁ הָרִאשֹׁון פָּתַח אֶת־דַּלְתֹות בֵּית־יְהוָה וַיְחַזְּקֵם׃
29.4 וַיָּבֵא אֶת־הַכֹּהֲנִים וְאֶת־הַלְוִיִּם וַיַּאַסְפֵם לִרְחֹוב הַמִּזְרָח׃
29.5 וַיֹּאמֶר לָהֶם שְׁמָעוּנִי הַלְוִיִּם עַתָּה הִתְקַדְּשׁוּ וְקַדְּשׁוּ אֶת־בֵּית יְהוָה אֱלֹהֵי אֲבֹתֵיכֶם וְהֹוצִיאוּ אֶת־הַנִּדָּה מִן־הַקֹּדֶשׁ׃
29.6 כִּי־מָעֲלוּ אֲבֹתֵינוּ וְעָשׂוּ הָרַע בְּעֵינֵי יְהוָה־אֱלֹהֵינוּ וַיַּעַזְבֻהוּ וַיַּסֵּבּוּ פְנֵיהֶם מִמִּשְׁכַּן יְהוָה וַיִּתְּנוּ־עֹרֶף׃
29.7 גַּם סָגְרוּ דַּלְתֹות הָאוּלָם וַיְכַבּוּ אֶת־הַנֵּרֹות וּקְטֹרֶת לֹא הִקְטִירוּ וְעֹלָה לֹא־הֶעֱלוּ בַקֹּדֶשׁ לֵאלֹהֵי יִשְׂרָאֵל׃
29.8 וַיְהִי קֶצֶף יְהוָה עַל־יְהוּדָה וִירוּשָׁלִָם וַיִּתְּנֵם [לִזְוָעָה כ] (לְזַעֲוָה ק) לְשַׁמָּה וְלִשְׁרֵקָה כַּאֲשֶׁר אַתֶּם רֹאִים בְּעֵינֵיכֶם׃
29.9 וְהִנֵּה נָפְלוּ אֲבֹותֵינוּ בֶּחָרֶב וּבָנֵינוּ וּבְנֹותֵינוּ וְנָשֵׁינוּ בַּשְּׁבִי עַל־זֹאת׃
29.10 עַתָּה עִם־לְבָבִי לִכְרֹות בְּרִית לַיהוָה אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל וְיָשֹׁב מִמֶּנּוּ חֲרֹון אַפֹּו׃
29.11 בָּנַי עַתָּה אַל־תִּשָּׁלוּ כִּי־בָכֶם בָּחַר יְהוָה לַעֲמֹד לְפָנָיו לְשָׁרְתֹו וְלִהְיֹות לֹו מְשָׁרְתִים וּמַקְטִרִים׃ ס
29.12 וַיָּקֻמוּ הַלְוִיִּם מַחַת בֶּן־עֲמָשַׂי וְיֹואֵל בֶּן־עֲזַרְיָהוּ מִן־בְּנֵי הַקְּהָתִי וּמִן־בְּנֵי מְרָרִי קִישׁ בֶּן־עַבְדִּי וַעֲזַרְיָהוּ בֶּן־יְהַלֶּלְאֵל וּמִן־הַגֵּרְשֻׁנִּי יֹואָח בֶּן־זִמָּה וְעֵדֶן בֶּן־יֹואָח׃
29.13 וּמִן־בְּנֵי אֱלִיצָפָן שִׁמְרִי [וִיעוּאֵל כ] (וִיעִיאֵל ק) וּמִן־בְּנֵי אָסָף זְכַרְיָהוּ וּמַתַּנְיָהוּ׃ ס
29.14 וּמִן־בְּנֵי הֵימָן [יְחוּאֵל כ] (יְחִיאֵל ק) וְשִׁמְעִי ס וּמִן־בְּנֵי יְדוּתוּן שְׁמַעְיָה וְעֻזִּיאֵל׃
29.15 וַיַּאַסְפוּ אֶת־אֲחֵיהֶם וַיִּתְקַדְּשׁוּ וַיָּבֹאוּ כְמִצְוַת־הַמֶּלֶךְ בְּדִבְרֵי יְהוָה לְטַהֵר בֵּית יְהוָה׃
29.16 וַיָּבֹאוּ הַכֹּהֲנִים לִפְנִימָה בֵית־יְהוָה לְטַהֵר וַיֹּוצִיאוּ אֵת כָּל־הַטֻּמְאָה אֲשֶׁר מָצְאוּ בְּהֵיכַל יְהוָה לַחֲצַר בֵּית יְהוָה וַיְקַבְּלוּ הַלְוִיִּם לְהֹוצִיא לְנַחַל־קִדְרֹון חוּצָה׃
29.17 וַיָּחֵלּוּ בְּאֶחָד לַחֹדֶשׁ הָרִאשֹׁון לְקַדֵּשׁ וּבְיֹום שְׁמֹונָה לַחֹדֶשׁ בָּאוּ לְאוּלָם יְהוָה וַיְקַדְּשׁוּ אֶת־בֵּית־יְהוָה לְיָמִים שְׁמֹונָה וּבְיֹום שִׁשָּׁה עָשָׂר לַחֹדֶשׁ הָרִאשֹׁון כִּלּוּ׃ ס
29.18 וַיָּבֹואוּ פְנִימָה אֶל־חִזְקִיָּהוּ הַמֶּלֶךְ וַיֹּאמְרוּ טִהַרְנוּ אֶת־כָּל־בֵּית יְהוָה אֶת־מִזְבַּח הָעֹולָה וְאֶת־כָּל־כֵּלָיו וְאֶת־שֻׁלְחַן הַמַּעֲרֶכֶת וְאֶת־כָּל־כֵּלָיו׃
29.19 וְאֵת כָּל־הַכֵּלִים אֲשֶׁר הִזְנִיחַ הַמֶּלֶךְ אָחָז בְּמַלְכוּתֹו בְּמַעֲלֹו הֵכַנּוּ וְהִקְדָּשְׁנוּ וְהִנָּם לִפְנֵי מִזְבַּח יְהוָה׃ ס
29.20 וַיַּשְׁכֵּם יְחִזְקִיָּהוּ הַמֶּלֶךְ וַיֶּאֱסֹף אֵת שָׂרֵי הָעִיר וַיַּעַל בֵּית יְהוָה׃
29.21 וַיָּבִיאוּ פָרִים־שִׁבְעָה וְאֵילִים שִׁבְעָה וּכְבָשִׂים שִׁבְעָה וּצְפִירֵי עִזִּים שִׁבְעָה לְחַטָּאת עַל־הַמַּמְלָכָה וְעַל־הַמִּקְדָּשׁ וְעַל־יְהוּדָה וַיֹּאמֶר לִבְנֵי אַהֲרֹן הַכֹּהֲנִים לְהַעֲלֹות עַל־מִזְבַּח יְהוָה׃
29.22 וַיִּשְׁחֲטוּ הַבָּקָר וַיְקַבְּלוּ הַכֹּהֲנִים אֶת־הַדָּם וַיִּזְרְקוּ הַמִּזְבֵּחָה וַיִּשְׁחֲטוּ הָאֵלִים וַיִּזְרְקוּ הַדָּם הַמִּזְבֵּחָה וַיִּשְׁחֲטוּ הַכְּבָשִׂים וַיִּזְרְקוּ הַדָּם הַמִּזְבֵּחָה׃
29.23 וַיַּגִּישׁוּ אֶת־שְׂעִירֵי הַחַטָּאת לִפְנֵי הַמֶּלֶךְ וְהַקָּהָל וַיִּסְמְכוּ יְדֵיהֶם עֲלֵיהֶם׃
29.24 וַיִּשְׁחָטוּם הַכֹּהֲנִים וַיְחַטְּאוּ אֶת־דָּמָם הַמִּזְבֵּחָה לְכַפֵּר עַל־כָּל־יִשְׂרָאֵל כִּי לְכָל־יִשְׂרָאֵל אָמַר הַמֶּלֶךְ הָעֹולָה וְהַחַטָּאת׃
29.25 וַיַּעֲמֵד אֶת־הַלְוִיִּם בֵּית יְהוָה בִּמְצִלְתַּיִם בִּנְבָלִים וּבְכִנֹּרֹות בְּמִצְוַת דָּוִיד וְגָד חֹזֵה־הַמֶּלֶךְ וְנָתָן הַנָּבִיא כִּי בְיַד־יְהוָה הַמִּצְוָה בְּיַד־נְבִיאָיו׃ ס
29.26 וַיַּעַמְדוּ הַלְוִיִּם בִּכְלֵי דָוִיד וְהַכֹּהֲנִים בַּחֲצֹצְרֹות׃ ס
29.27 וַיֹּאמֶר חִזְקִיָּהוּ לְהַעֲלֹות הָעֹלָה לְהַמִּזְבֵּחַ וּבְעֵת הֵחֵל הָעֹולָה הֵחֵל שִׁיר־יְהוָה וְהַחֲצֹצְרֹות וְעַל־יְדֵי כְּלֵי דָּוִיד מֶלֶךְ־יִשְׂרָאֵל׃
29.28 וְכָל־הַקָּהָל מִשְׁתַּחֲוִים וְהַשִּׁיר מְשֹׁורֵר וְהַחֲצֹצְרֹות [מַחֲצֹצְרִים כ] (מַחְצְרִים ק) הַכֹּל עַד לִכְלֹות הָעֹלָה׃
29.29 וּכְכַלֹּות לְהַעֲלֹות כָּרְעוּ הַמֶּלֶךְ וְכָל־הַנִּמְצְאִים אִתֹּו וַיִּשְׁתַּחֲווּ׃
29.30 וַיֹּאמֶר יְחִזְקִיָּהוּ הַמֶּלֶךְ וְהַשָּׂרִים לַלְוִיִּם לְהַלֵּל לַיהוָה בְּדִבְרֵי דָוִיד וְאָסָף הַחֹזֶה וַיְהַלְלוּ עַד־לְשִׂמְחָה וַיִּקְּדוּ וַיִּשְׁתַּחֲווּ׃ פ
29.31 וַיַּעַן יְחִזְקִיָּהוּ וַיֹּאמֶר עַתָּה מִלֵּאתֶם יֶדְכֶם לַיהוָה גֹּשׁוּ וְהָבִיאוּ זְבָחִים וְתֹודֹות לְבֵית יְהוָה וַיָּבִיאוּ הַקָּהָל זְבָחִים וְתֹודֹות וְכָל־נְדִיב לֵב עֹלֹות׃
29.32 וַיְהִי מִסְפַּר הָעֹלָה אֲשֶׁר הֵבִיאוּ הַקָּהָל בָּקָר שִׁבְעִים אֵילִים מֵאָה כְּבָשִׂים מָאתָיִם לְעֹלָה לַיהוָה כָּל־אֵלֶּה׃
29.33 וְהַקֳּדָשִׁים בָּקָר שֵׁשׁ מֵאֹות וְצֹאן שְׁלֹשֶׁת אֲלָפִים׃
29.34 רַק הַכֹּהֲנִים הָיוּ לִמְעָט וְלֹא יָכְלוּ לְהַפְשִׁיט אֶת־כָּל־הָעֹלֹות וַיְּחַזְּקוּם אֲחֵיהֶם הַלְוִיִּם עַד־כְּלֹות הַמְּלָאכָה וְעַד יִתְקַדְּשׁוּ הַכֹּהֲנִים כִּי הַלְוִיִּם יִשְׁרֵי לֵבָב לְהִתְקַדֵּשׁ מֵהַכֹּהֲנִים׃
29.35 וְגַם־עֹלָה לָרֹב בְּחֶלְבֵי הַשְּׁלָמִים וּבַנְּסָכִים לָעֹלָה וַתִּכֹּון עֲבֹודַת בֵּית־יְהוָה׃
29.36 וַיִּשְׂמַח יְחִזְקִיָּהוּ וְכָל־הָעָם עַל הַהֵכִין הָאֱלֹהִים לָעָם כִּי בְּפִתְאֹם הָיָה הַדָּבָר׃ פ
29.1 jhizqijaaHw maalak baen-Oaexrijm whaamexx xxaanaaH wOaexrijm waatexxaO xxaanaaH maalak bijrwxxaalaaim wxxem Aimow AabijaaH bat-zkarjaaHw׃
29.2 wajaOax Hajaaxxaar bOejnej jHwaaH kkol Aaxxaer-OaaxaaH daawijd Aaabijw׃
29.3 HwA baxxaanaaH HaariAxxownaaH lmaalkow bahodaexx HaariAxxown paatah Aaet-daltowt bejt-jHwaaH wajhazqem׃
29.4 wajaabeA Aaet-HakoHanijm wAaet-Halwijim wajaAaspem lirhowb Hamizraah׃
29.5 wajoAmaer laaHaem xxmaaOwnij Halwijim OataaH Hitqadxxw wqadxxw Aaet-bejt jHwaaH AaeloHej Aabotejkaem wHowcijAw Aaet-HanidaaH min-Haqodaexx׃
29.6 kij-maaOalw Aabotejnw wOaaxw HaaraO bOejnej jHwaaH-AaeloHejnw wajaOazbuHw wajasebw pnejHaem mimixxkan jHwaaH wajitnw-Ooraep׃
29.7 gam saagrw daltowt HaaAwlaam wajkabw Aaet-Hanerowt wqToraet loA HiqTijrw wOolaaH loA-HaeOaelw baqodaexx leAloHej jixraaAel׃
29.8 wajHij qaecaep jHwaaH Oal-jHwdaaH wijrwxxaalaaim wajitnem [lizwaaOaaH k] (lzaOawaaH q) lxxamaaH wlixxreqaaH kaAaxxaer Aataem roAijm bOejnejkaem׃
29.9 wHineH naaplw Aabowtejnw baehaaraeb wbaanejnw wbnowtejnw wnaaxxejnw baxxbij Oal-zoAt׃
29.10 OataaH Oim-lbaabij likrowt brijt lajHwaaH AaeloHej jixraaAel wjaaxxob mimaenw harown Aapow׃
29.11 baanaj OataaH Aal-tixxaalw kij-baakaem baahar jHwaaH laOamod lpaanaajw lxxaartow wliHjowt low mxxaartijm wmaqTirijm׃ s
29.12 wajaaqumw Halwijim mahat baen-Oamaaxaj wjowAel baen-OazarjaaHw min-bnej HaqHaatij wmin-bnej mraarij qijxx baen-Oabdij waOazarjaaHw baen-jHalaelAel wmin-Hagerxxunij jowAaah baen-zimaaH wOedaen baen-jowAaah׃
29.13 wmin-bnej Aaelijcaapaan xximrij [wijOwAel k] (wijOijAel q) wmin-bnej Aaasaap zkarjaaHw wmatanjaaHw׃ s
29.14 wmin-bnej Hejmaan [jhwAel k] (jhijAel q) wxximOij s wmin-bnej jdwtwn xxmaOjaaH wOuzijAel׃
29.15 wajaAaspw Aaet-AahejHaem wajitqadxxw wajaaboAw kmicwat-Hamaelaek bdibrej jHwaaH lTaHer bejt jHwaaH׃
29.16 wajaaboAw HakoHanijm lipnijmaaH bejt-jHwaaH lTaHer wajowcijAw Aet kaal-HaTumAaaH Aaxxaer maacAw bHejkal jHwaaH lahacar bejt jHwaaH wajqablw Halwijim lHowcijA lnahal-qidrown hwcaaH׃
29.17 wajaahelw bAaehaad lahodaexx HaariAxxown lqadexx wbjowm xxmownaaH lahodaexx baaAw lAwlaam jHwaaH wajqadxxw Aaet-bejt-jHwaaH ljaamijm xxmownaaH wbjowm xxixxaaH Oaaxaar lahodaexx HaariAxxown kilw׃ s
29.18 wajaabowAw pnijmaaH Aael-hizqijaaHw Hamaelaek wajoAmrw TiHarnw Aaet-kaal-bejt jHwaaH Aaet-mizbah HaaOowlaaH wAaet-kaal-kelaajw wAaet-xxulhan HamaOaraekaet wAaet-kaal-kelaajw׃
29.19 wAet kaal-Hakelijm Aaxxaer Hiznijha Hamaelaek Aaahaaz bmalkwtow bmaOalow Hekanw wHiqdaaxxnw wHinaam lipnej mizbah jHwaaH׃ s
29.20 wajaxxkem jhizqijaaHw Hamaelaek wajaeAaesop Aet xaarej HaaOijr wajaOal bejt jHwaaH׃
29.21 wajaabijAw paarijm-xxibOaaH wAejlijm xxibOaaH wkbaaxijm xxibOaaH wcpijrej Oizijm xxibOaaH lhaTaaAt Oal-HamamlaakaaH wOal-Hamiqdaaxx wOal-jHwdaaH wajoAmaer libnej AaHaron HakoHanijm lHaOalowt Oal-mizbah jHwaaH׃
29.22 wajixxhaTw Habaaqaar wajqablw HakoHanijm Aaet-Hadaam wajizrqw HamizbehaaH wajixxhaTw HaaAelijm wajizrqw Hadaam HamizbehaaH wajixxhaTw Hakbaaxijm wajizrqw Hadaam HamizbehaaH׃
29.23 wajagijxxw Aaet-xOijrej HahaTaaAt lipnej Hamaelaek wHaqaaHaal wajismkw jdejHaem OalejHaem׃
29.24 wajixxhaaTwm HakoHanijm wajhaTAw Aaet-daamaam HamizbehaaH lkaper Oal-kaal-jixraaAel kij lkaal-jixraaAel Aaamar Hamaelaek HaaOowlaaH wHahaTaaAt׃
29.25 wajaOamed Aaet-Halwijim bejt jHwaaH bimciltajim binbaalijm wbkinorowt bmicwat daawijd wgaad hozeH-Hamaelaek wnaataan HanaabijA kij bjad-jHwaaH HamicwaaH bjad-nbijAaajw׃ s
29.26 wajaOamdw Halwijim biklej daawijd wHakoHanijm bahacocrowt׃ s
29.27 wajoAmaer hizqijaaHw lHaOalowt HaaOolaaH lHamizbeha wbOet Hehel HaaOowlaaH Hehel xxijr-jHwaaH wHahacocrowt wOal-jdej klej daawijd maelaek-jixraaAel׃
29.28 wkaal-HaqaaHaal mixxtahawijm wHaxxijr mxxowrer wHahacocrowt [mahacocrijm k] (mahcrijm q) Hakol Oad liklowt HaaOolaaH׃
29.29 wkkalowt lHaOalowt kaarOw Hamaelaek wkaal-HanimcAijm Aitow wajixxtahaww׃
29.30 wajoAmaer jhizqijaaHw Hamaelaek wHaxaarijm lalwijim lHalel lajHwaaH bdibrej daawijd wAaasaap HahozaeH wajHallw Oad-lximhaaH wajiqdw wajixxtahaww׃ p
29.31 wajaOan jhizqijaaHw wajoAmaer OataaH mileAtaem jaedkaem lajHwaaH goxxw wHaabijAw zbaahijm wtowdowt lbejt jHwaaH wajaabijAw HaqaaHaal zbaahijm wtowdowt wkaal-ndijb leb Oolowt׃
29.32 wajHij mispar HaaOolaaH Aaxxaer HebijAw HaqaaHaal baaqaar xxibOijm Aejlijm meAaaH kbaaxijm maaAtaajim lOolaaH lajHwaaH kaal-AelaeH׃
29.33 wHaqaadaaxxijm baaqaar xxexx meAowt wcoAn xxloxxaet Aalaapijm׃
29.34 raq HakoHanijm Haajw limOaaT wloA jaaklw lHapxxijT Aaet-kaal-HaaOolowt wajhazqwm AahejHaem Halwijim Oad-klowt HamlaaAkaaH wOad jitqadxxw HakoHanijm kij Halwijim jixxrej lebaab lHitqadexx meHakoHanijm׃
29.35 wgam-OolaaH laarob bhaelbej Haxxlaamijm wbansaakijm laaOolaaH watikown Oabowdat bejt-jHwaaH׃
29.36 wajixmah jhizqijaaHw wkaal-HaaOaam Oal HaHekijn HaaAaeloHijm laaOaam kij bpitAom HaajaaH Hadaabaar׃ p
29.1 יחזקיהו מלך בן־עשרים וחמש שנה ועשרים ותשע שנה מלך בירושלם ושם אמו אביה בת־זכריהו׃
29.2 ויעש הישר בעיני יהוה ככל אשר־עשה דויד אביו׃
29.3 הוא בשנה הראשונה למלכו בחדש הראשון פתח את־דלתות בית־יהוה ויחזקם׃
29.4 ויבא את־הכהנים ואת־הלוים ויאספם לרחוב המזרח׃
29.5 ויאמר להם שמעוני הלוים עתה התקדשו וקדשו את־בית יהוה אלהי אבתיכם והוציאו את־הנדה מן־הקדש׃
29.6 כי־מעלו אבתינו ועשו הרע בעיני יהוה־אלהינו ויעזבהו ויסבו פניהם ממשכן יהוה ויתנו־ערף׃
29.7 גם סגרו דלתות האולם ויכבו את־הנרות וקטרת לא הקטירו ועלה לא־העלו בקדש לאלהי ישראל׃
29.8 ויהי קצף יהוה על־יהודה וירושלם ויתנם [לזועה כ] (לזעוה ק) לשמה ולשרקה כאשר אתם ראים בעיניכם׃
29.9 והנה נפלו אבותינו בחרב ובנינו ובנותינו ונשינו בשבי על־זאת׃
29.10 עתה עם־לבבי לכרות ברית ליהוה אלהי ישראל וישב ממנו חרון אפו׃
29.11 בני עתה אל־תשלו כי־בכם בחר יהוה לעמד לפניו לשרתו ולהיות לו משרתים ומקטרים׃ ס
29.12 ויקמו הלוים מחת בן־עמשי ויואל בן־עזריהו מן־בני הקהתי ומן־בני מררי קיש בן־עבדי ועזריהו בן־יהללאל ומן־הגרשני יואח בן־זמה ועדן בן־יואח׃
29.13 ומן־בני אליצפן שמרי [ויעואל כ] (ויעיאל ק) ומן־בני אסף זכריהו ומתניהו׃ ס
29.14 ומן־בני הימן [יחואל כ] (יחיאל ק) ושמעי ס ומן־בני ידותון שמעיה ועזיאל׃
29.15 ויאספו את־אחיהם ויתקדשו ויבאו כמצות־המלך בדברי יהוה לטהר בית יהוה׃
29.16 ויבאו הכהנים לפנימה בית־יהוה לטהר ויוציאו את כל־הטמאה אשר מצאו בהיכל יהוה לחצר בית יהוה ויקבלו הלוים להוציא לנחל־קדרון חוצה׃
29.17 ויחלו באחד לחדש הראשון לקדש וביום שמונה לחדש באו לאולם יהוה ויקדשו את־בית־יהוה לימים שמונה וביום ששה עשר לחדש הראשון כלו׃ ס
29.18 ויבואו פנימה אל־חזקיהו המלך ויאמרו טהרנו את־כל־בית יהוה את־מזבח העולה ואת־כל־כליו ואת־שלחן המערכת ואת־כל־כליו׃
29.19 ואת כל־הכלים אשר הזניח המלך אחז במלכותו במעלו הכנו והקדשנו והנם לפני מזבח יהוה׃ ס
29.20 וישכם יחזקיהו המלך ויאסף את שרי העיר ויעל בית יהוה׃
29.21 ויביאו פרים־שבעה ואילים שבעה וכבשים שבעה וצפירי עזים שבעה לחטאת על־הממלכה ועל־המקדש ועל־יהודה ויאמר לבני אהרן הכהנים להעלות על־מזבח יהוה׃
29.22 וישחטו הבקר ויקבלו הכהנים את־הדם ויזרקו המזבחה וישחטו האלים ויזרקו הדם המזבחה וישחטו הכבשים ויזרקו הדם המזבחה׃
29.23 ויגישו את־שעירי החטאת לפני המלך והקהל ויסמכו ידיהם עליהם׃
29.24 וישחטום הכהנים ויחטאו את־דמם המזבחה לכפר על־כל־ישראל כי לכל־ישראל אמר המלך העולה והחטאת׃
29.25 ויעמד את־הלוים בית יהוה במצלתים בנבלים ובכנרות במצות דויד וגד חזה־המלך ונתן הנביא כי ביד־יהוה המצוה ביד־נביאיו׃ ס
29.26 ויעמדו הלוים בכלי דויד והכהנים בחצצרות׃ ס
29.27 ויאמר חזקיהו להעלות העלה להמזבח ובעת החל העולה החל שיר־יהוה והחצצרות ועל־ידי כלי דויד מלך־ישראל׃
29.28 וכל־הקהל משתחוים והשיר משורר והחצצרות [מחצצרים כ] (מחצרים ק) הכל עד לכלות העלה׃
29.29 וככלות להעלות כרעו המלך וכל־הנמצאים אתו וישתחוו׃
29.30 ויאמר יחזקיהו המלך והשרים ללוים להלל ליהוה בדברי דויד ואסף החזה ויהללו עד־לשמחה ויקדו וישתחוו׃ פ
29.31 ויען יחזקיהו ויאמר עתה מלאתם ידכם ליהוה גשו והביאו זבחים ותודות לבית יהוה ויביאו הקהל זבחים ותודות וכל־נדיב לב עלות׃
29.32 ויהי מספר העלה אשר הביאו הקהל בקר שבעים אילים מאה כבשים מאתים לעלה ליהוה כל־אלה׃
29.33 והקדשים בקר שש מאות וצאן שלשת אלפים׃
29.34 רק הכהנים היו למעט ולא יכלו להפשיט את־כל־העלות ויחזקום אחיהם הלוים עד־כלות המלאכה ועד יתקדשו הכהנים כי הלוים ישרי לבב להתקדש מהכהנים׃
29.35 וגם־עלה לרב בחלבי השלמים ובנסכים לעלה ותכון עבודת בית־יהוה׃
29.36 וישמח יחזקיהו וכל־העם על ההכין האלהים לעם כי בפתאם היה הדבר׃ פ
29.1 jhzqjHw mlk bn-Oxrjm whmx xnH wOxrjm wtxO xnH mlk bjrwxlm wxm Amw AbjH bt-zkrjHw׃
29.2 wjOx Hjxr bOjnj jHwH kkl Axr-OxH dwjd Abjw׃
29.3 HwA bxnH HrAxwnH lmlkw bhdx HrAxwn pth At-dltwt bjt-jHwH wjhzqm׃
29.4 wjbA At-HkHnjm wAt-Hlwjm wjAspm lrhwb Hmzrh׃
29.5 wjAmr lHm xmOwnj Hlwjm OtH Htqdxw wqdxw At-bjt jHwH AlHj Abtjkm wHwcjAw At-HndH mn-Hqdx׃
29.6 kj-mOlw Abtjnw wOxw HrO bOjnj jHwH-AlHjnw wjOzbHw wjsbw pnjHm mmxkn jHwH wjtnw-Orp׃
29.7 gm sgrw dltwt HAwlm wjkbw At-Hnrwt wqTrt lA HqTjrw wOlH lA-HOlw bqdx lAlHj jxrAl׃
29.8 wjHj qcp jHwH Ol-jHwdH wjrwxlm wjtnm [lzwOH k] (lzOwH q) lxmH wlxrqH kAxr Atm rAjm bOjnjkm׃
29.9 wHnH nplw Abwtjnw bhrb wbnjnw wbnwtjnw wnxjnw bxbj Ol-zAt׃
29.10 OtH Om-lbbj lkrwt brjt ljHwH AlHj jxrAl wjxb mmnw hrwn Apw׃
29.11 bnj OtH Al-txlw kj-bkm bhr jHwH lOmd lpnjw lxrtw wlHjwt lw mxrtjm wmqTrjm׃ s
29.12 wjqmw Hlwjm mht bn-Omxj wjwAl bn-OzrjHw mn-bnj HqHtj wmn-bnj mrrj qjx bn-Obdj wOzrjHw bn-jHllAl wmn-Hgrxnj jwAh bn-zmH wOdn bn-jwAh׃
29.13 wmn-bnj Aljcpn xmrj [wjOwAl k] (wjOjAl q) wmn-bnj Asp zkrjHw wmtnjHw׃ s
29.14 wmn-bnj Hjmn [jhwAl k] (jhjAl q) wxmOj s wmn-bnj jdwtwn xmOjH wOzjAl׃
29.15 wjAspw At-AhjHm wjtqdxw wjbAw kmcwt-Hmlk bdbrj jHwH lTHr bjt jHwH׃
29.16 wjbAw HkHnjm lpnjmH bjt-jHwH lTHr wjwcjAw At kl-HTmAH Axr mcAw bHjkl jHwH lhcr bjt jHwH wjqblw Hlwjm lHwcjA lnhl-qdrwn hwcH׃
29.17 wjhlw bAhd lhdx HrAxwn lqdx wbjwm xmwnH lhdx bAw lAwlm jHwH wjqdxw At-bjt-jHwH ljmjm xmwnH wbjwm xxH Oxr lhdx HrAxwn klw׃ s
29.18 wjbwAw pnjmH Al-hzqjHw Hmlk wjAmrw THrnw At-kl-bjt jHwH At-mzbh HOwlH wAt-kl-kljw wAt-xlhn HmOrkt wAt-kl-kljw׃
29.19 wAt kl-Hkljm Axr Hznjh Hmlk Ahz bmlkwtw bmOlw Hknw wHqdxnw wHnm lpnj mzbh jHwH׃ s
29.20 wjxkm jhzqjHw Hmlk wjAsp At xrj HOjr wjOl bjt jHwH׃
29.21 wjbjAw prjm-xbOH wAjljm xbOH wkbxjm xbOH wcpjrj Ozjm xbOH lhTAt Ol-HmmlkH wOl-Hmqdx wOl-jHwdH wjAmr lbnj AHrn HkHnjm lHOlwt Ol-mzbh jHwH׃
29.22 wjxhTw Hbqr wjqblw HkHnjm At-Hdm wjzrqw HmzbhH wjxhTw HAljm wjzrqw Hdm HmzbhH wjxhTw Hkbxjm wjzrqw Hdm HmzbhH׃
29.23 wjgjxw At-xOjrj HhTAt lpnj Hmlk wHqHl wjsmkw jdjHm OljHm׃
29.24 wjxhTwm HkHnjm wjhTAw At-dmm HmzbhH lkpr Ol-kl-jxrAl kj lkl-jxrAl Amr Hmlk HOwlH wHhTAt׃
29.25 wjOmd At-Hlwjm bjt jHwH bmcltjm bnbljm wbknrwt bmcwt dwjd wgd hzH-Hmlk wntn HnbjA kj bjd-jHwH HmcwH bjd-nbjAjw׃ s
29.26 wjOmdw Hlwjm bklj dwjd wHkHnjm bhccrwt׃ s
29.27 wjAmr hzqjHw lHOlwt HOlH lHmzbh wbOt Hhl HOwlH Hhl xjr-jHwH wHhccrwt wOl-jdj klj dwjd mlk-jxrAl׃
29.28 wkl-HqHl mxthwjm wHxjr mxwrr wHhccrwt [mhccrjm k] (mhcrjm q) Hkl Od lklwt HOlH׃
29.29 wkklwt lHOlwt krOw Hmlk wkl-HnmcAjm Atw wjxthww׃
29.30 wjAmr jhzqjHw Hmlk wHxrjm llwjm lHll ljHwH bdbrj dwjd wAsp HhzH wjHllw Od-lxmhH wjqdw wjxthww׃ p
29.31 wjOn jhzqjHw wjAmr OtH mlAtm jdkm ljHwH gxw wHbjAw zbhjm wtwdwt lbjt jHwH wjbjAw HqHl zbhjm wtwdwt wkl-ndjb lb Olwt׃
29.32 wjHj mspr HOlH Axr HbjAw HqHl bqr xbOjm Ajljm mAH kbxjm mAtjm lOlH ljHwH kl-AlH׃
29.33 wHqdxjm bqr xx mAwt wcAn xlxt Alpjm׃
29.34 rq HkHnjm Hjw lmOT wlA jklw lHpxjT At-kl-HOlwt wjhzqwm AhjHm Hlwjm Od-klwt HmlAkH wOd jtqdxw HkHnjm kj Hlwjm jxrj lbb lHtqdx mHkHnjm׃
29.35 wgm-OlH lrb bhlbj Hxlmjm wbnskjm lOlH wtkwn Obwdt bjt-jHwH׃
29.36 wjxmh jhzqjHw wkl-HOm Ol HHkjn HAlHjm lOm kj bptAm HjH Hdbr׃ p
29.1 Igitur Ezechias regnare coepit, cum viginti quinque esset annorum, et viginti novem annis regnavit in Ierusalem. Nomen matris eius Abi filia Zachariae.
29.2 Fecitque, quod erat placitum in conspectu Domini, iuxta omnia, quae fecerat David pater eius.
29.3 Ipse anno et mense primo regni sui aperuit valvas domus Domini et instauravit eas.
29.4 Adduxitque sacerdotes atque Levitas et congregavit eos in plateam orientalem
29.5 dixitque ad eos: “ Audite me, Levitae! Nunc sanctificamini; mundate domum Domini, Dei patrum vestrorum, et auferte omnem immunditiam de sanctuario.
29.6 Peccaverunt patres nostri et fecerunt malum in conspectu Domini Dei nostri derelinquentes eum; averterunt facies suas a tabernaculo Domini et praebuerunt dorsum.
29.7 Insuper clauserunt ostia, quae erant in porticu, et exstinxerunt lucernas incensumque non adoleverunt et holocausta non obtulerunt in sanctuario Deo Israel.
29.8 Concitatus est itaque furor Domini super Iudam et Ierusalem; tradiditque eos in commotionem et in stuporem et in sibilum, sicut ipsi cernitis oculis vestris.
29.9 En, corruerunt patres nostri gladiis, filii nostri et filiae nostrae et coniuges captivae ductae sunt propter hoc scelus.
29.10 Nunc igitur placet mihi, ut ineam foedus cum Domino, Deo Israel, et avertat a nobis furorem irae suae.
29.11 Filii mei, nolite neglegere; vos enim elegit Dominus, ut stetis coram eo et ministretis illi colatisque eum et adoleatis ”.
29.12 Surrexerunt ergo Levitae, Mahath filius Amasai et Ioel filius Azariae de filiis Caath; porro de filiis Merari Cis filius Abdi et Azarias filius Iallelel; de filiis autem Gerson Ioah filius Zimma et Eden filius Ioah;
29.13 at vero de filiis Elisaphan Semri et Iehiel; de filiis quoque Asaph Zacharias et Matthanias;
29.14 necnon de filiis Heman Iahiel et Semei; sed et de filiis Idithun Semeias et Oziel.
29.15 Congregaveruntque fratres suos et sanctificati sunt et ingressi iuxta mandatum regis et imperium Domini, ut expiarent domum Dei.
29.16 Sacerdotes quoque ingressi intra templum Domini, ut mundarent illud, extulerunt omnem immunditiam, quam intro reppererant in vestibulum domus Domini, quam tulerunt Levitae et asportaverunt ad torrentem Cedron foras.
29.17 Coeperunt autem prima die mensis primi sanctificare et in die octava eiusdem mensis ingressi sunt porticum templi Domini et sanctificaverunt templum Domini diebus octo; et in die sexta decima mensis eiusdem, quod coeperant, impleverunt.
29.18 Ingressi quoque sunt ad Ezechiam regem et dixerunt ei: “ Mundavimus omnem domum Domini et altare holocausti vasaque eius necnon et mensam propositionis cum omnibus vasis suis
29.19 cunctamque templi supellectilem, quam removerat rex Achaz in regno suo in praevaricatione sua, restituimus et sanctificavimus. Ecce exposita sunt omnia coram altari Domini ”.
29.20 Consurgensque diluculo Ezechias rex adunavit principes civitatis et ascendit domum Domini.
29.21 Attuleruntque simul tauros septem, arietes septem, agnos septem et hircos septem pro peccato, pro regno, pro sanctuario, pro Iuda; dixit quoque sacerdotibus filiis Aaron, ut offerrent super altare Domini.
29.22 Mactaverunt igitur tauros et susceperunt sacerdotes sanguinem et fuderunt illum super altare; mactaverunt etiam arietes et illorum sanguinem super altare fuderunt; immolaverunt agnos et fuderunt super altare sanguinem.
29.23 Applicaverunt hircos pro peccato coram rege et universa multitudine imposueruntque manus suas super eos,
29.24 et immolaverunt illos sacerdotes et asperserunt sanguinem eorum super altare pro piaculo universi Israelis; pro omni quippe Israel praeceperat rex, ut holocaustum fieret et pro peccato.
29.25 Constituit quoque Levitas in domo Domini cum cymbalis et psalteriis et citharis secundum dispositionem David et Gad videntis regis et Nathan prophetae; siquidem Domini praeceptum fuit per manum prophetarum eius.
29.26 Steteruntque Levitae tenentes organa David, et sacerdotes tubas.
29.27 Et iussit Ezechias, ut offerrent holocaustum super altare; cumque offerretur holocaustum, coeperunt laudes canere Domino et clangere tubis atque in diversis organis David regis Israel concrepare.
29.28 Omni autem turba adorante, cantores et ii, qui tenebant tubas, erant in officio suo, donec compleretur holocaustum.
29.29 Cumque finita esset oblatio, incurvatus est rex et omnes, qui erant cum eo, et adoraverunt.
29.30 Praecepitque Ezechias et principes Levitis, ut laudarent Dominum verbis David et Asaph videntis; qui laudaverunt eum magna laetitia et curvato genu adoraverunt.
29.31 Ezechias autem etiam haec addidit: “ Nunc, impletis manibus vestris Domino, accedite et afferte victimas et sacrificia pro gratiarum actione in domo Domini ”. Attulit ergo universa multitudo hostias et sacrificia pro gratiarum actione, et omnis voluntarius et proni animi holocausta.
29.32 Porro numerus holocaustorum, quae attulit multitudo, hic fuit: tauros septuaginta, arietes centum, agnos ducentos, in holocaustum Domino omnia haec.
29.33 Sanctificaveruntque Domino boves sescentos et oves tria milia.
29.34 Sacerdotes vero pauci erant nec poterant sufficere, ut pelles holocaustorum detraherent; unde et Levitae fratres eorum adiuverunt eos, donec impleretur opus, et sanctificarentur sacerdotes; Levitae quippe recti corde, ut sanctificarentur magis quam sacerdotes.
29.35 Fuerunt igitur holocausta plurima, adipes pacificorum et libamina, quae pertinebant ad holocausta. Restitutus est ita cultus domus Domini.
29.36 Laetatusque est Ezechias et omnis populus de eo, quod paravit Dominus populo; repente quippe hoc factum est.
30.1 Und Hiskia sandte Boten an ganz Israel und Juda und schrieb auch Briefe an Ephraim und Manasse, daß sie zum Hause des HERRN nach Jerusalem kommen sollten, um dem HERRN, dem Gott Israels, Passah zu feiern.
30.2 Denn der König beschloß mit seinen Obersten und der ganzen Gemeinde zu Jerusalem, das Passah im zweiten Monat zu feiern;
30.3 denn sie konnten es nicht zur bestimmten Zeit feiern, weil sich die Priester nicht in genügender Zahl geheiligt hatten und das Volk noch nicht in Jerusalem versammelt war.
30.4 Und der Beschluß gefiel dem König und der ganzen Gemeinde wohl.
30.5 Und sie verfaßten einen Aufruf, der in ganz Israel, von Beerseba bis Dan, verkündigt werden sollte, daß sie kämen, um dem HERRN, dem Gott Israels, zu Jerusalem Passah zu halten; denn sie hatten es nicht in Menge gefeiert, wie es vorgeschrieben ist.
30.6 Und die Läufer gingen mit den Briefen von der Hand des Königs und seiner Obersten durch ganz Israel und Juda und sprachen nach dem Befehl des Königs: Ihr Kinder Israel, kehret zurück zum HERRN, dem Gott Abrahams, Isaaks und Israels, so wird er sich zu den Entronnenen kehren, die euch aus der Hand der assyrischen Könige noch übriggeblieben sind,
30.7 und seid nicht wie eure Väter und eure Brüder, die sich an dem HERRN, dem Gott ihrer Väter, versündigt haben, daß er sie der Verwüstung preisgab, wie ihr sehet!
30.8 So seid nun nicht halsstarrig wie eure Väter, sondern reichet dem HERRN die Hand und kommt zu seinem Heiligtum, welches er auf ewig geheiligt hat, und dienet dem HERRN, eurem Gott, so wird sich die Glut seines Zorns von euch wenden.
30.9 Denn wenn ihr zum HERRN zurückkehret, so werden eure Brüder und eure Söhne Barmherzigkeit finden vor denen, die sie gefangen halten, daß sie wieder in dieses Land zurückkehren. Denn der HERR, euer Gott, ist gnädig und barmherzig, und er wird das Angesicht nicht von euch wenden, wenn ihr euch zu ihm kehret!
30.10 Und die Läufer gingen von einer Stadt zur andern im Lande Ephraim und Manasse und bis nach Sebulon; aber jene verlachten sie und spotteten ihrer.
30.11 Doch etliche von Asser und Manasse und Sebulon demütigten sich und kamen nach Jerusalem.
30.12 Auch in Juda wirkte die Hand Gottes, daß er ihnen ein einmütiges Herz gab, des Königs und der Obersten Gebot zu erfüllen nach dem Wort des HERRN.
30.13 So versammelte sich denn zu Jerusalem eine große Volksmenge, um das Fest der ungesäuerten Brote zu feiern im zweiten Monat, eine sehr große Gemeinde.
30.14 Und sie machten sich auf und schafften die Altäre weg, die zu Jerusalem waren, auch alle Räucheraltäre beseitigten sie und warfen sie in den Bach Kidron.
30.15 Dann schächteten sie das Passah am vierzehnten Tag des zweiten Monats. Und die Priester und Leviten schämten sich und heiligten sich und brachten Brandopfer zum Hause des HERRN;
30.16 und sie standen auf ihren Posten, wie es sich gebührt, nach dem Gesetze Moses, des Mannes Gottes. Und die Priester sprengten das Blut, das sie empfingen , aus der Hand der Leviten.
30.17 Denn es waren viele in der Gemeinde, die sich nicht geheiligt hatten; darum schächteten die Leviten die Passahlämmer für alle, die nicht rein waren, um sie dem HERRN zu heiligen.
30.18 Auch waren viele vom Volk, von Ephraim, Manasse, Issaschar und Sebulon, die sich nicht gereinigt hatten, so daß sie das Passah nicht aßen, wie es vorgeschrieben ist;
30.19 aber Hiskia betete für sie und sprach: Der HERR, der gütig ist, wolle allen denen vergeben, die ihr Herz darauf gerichtet haben, Gott zu suchen, den HERRN, den Gott ihrer Väter, auch wenn sie nicht die für das Heiligtum erforderliche Reinheit besitzen!
30.20 Und der HERR erhörte Hiskia und heilte das Volk.
30.21 Also feierten die Kinder Israel, die sich zu Jerusalem befanden, das Fest der ungesäuerten Brote sieben Tage lang mit großer Freude. Und die Leviten und Priester lobten den HERRN alle Tage mit Instrumenten zum Preise des HERRN.
30.22 Und Hiskia sprach allen Mut zu, welche sich verständig erwiesen in der Erkenntnis des HERRN; und sie aßen das für das Fest Bestimmte , sieben Tage lang, und opferten Dankopfer und bekannten sich zum HERRN, dem Gott ihrer Väter.
30.23 Und die ganze Gemeinde beschloß, noch weitere sieben Tage das Fest zu feiern, und so feierten sie noch sieben Tage lang ein Freudenfest;
30.24 denn Hiskia, der König von Juda, spendete für die Gemeinde tausend Farren und zehntausend Schafe. Und es heiligten sich viele Priester.
30.25 Und die ganze Gemeinde von Juda freute sich und die Priester und Leviten und die ganze Gemeinde, die aus Israel gekommen war, auch die Fremdlinge, die aus dem Lande Israel gekommen waren, und die in Juda wohnten.
30.26 Und es war große Freude zu Jerusalem; denn seit der Zeit Salomos, des Sohnes Davids, des Königs von Israel, war dergleichen nicht gewesen.
30.27 Und die Priester, die Leviten, standen auf und segneten das Volk, und ihr Rufen ward erhört, und ihr Gebet kam zu Seiner heiligen Wohnung, in den Himmel.
30.1 καὶ ἀπέστειλεν εζεκιας ἐπὶ πάντα ισραηλ καὶ ιουδαν καὶ ἐπιστολὰς ἔγραψεν ἐπὶ τὸν εφραιμ καὶ μανασση ἐλθεῖν εἰς οἶκον κυρίου εἰς ιερουσαλημ ποιῆσαι τὸ φασεκ τῷ κυρίῳ θεῷ ισραηλ
30.2 καὶ ἐβουλεύσατο ὁ βασιλεὺς καὶ οἱ ἄρχοντες καὶ πᾶσα ἡ ἐκκλησία ἡ ἐν ιερουσαλημ ποιῆσαι τὸ φασεκ τῷ μηνὶ τῷ δευτέρῳ
30.3 οὐ γὰρ ἠδυνάσθησαν αὐτὸ ποιῆσαι ἐν τῷ καιρῷ ἐκείνῳ ὅτι οἱ ἱερεῖς οὐχ ἡγνίσθησαν ἱκανοί καὶ ὁ λαὸς οὐ συνήχθη εἰς ιερουσαλημ
30.4 καὶ ἤρεσεν ὁ λόγος ἐναντίον τοῦ βασιλέως καὶ ἐναντίον τῆς ἐκκλησίας
30.5 καὶ ἔστησαν λόγον διελθεῖν κήρυγμα ἐν παντὶ ισραηλ ἀπὸ βηρσαβεε ἕως δαν ἐλθόντας ποιῆσαι τὸ φασεκ κυρίῳ θεῷ ισραηλ ἐν ιερουσαλημ ὅτι πλῆθος οὐκ ἐποίησεν κατὰ τὴν γραφήν
30.6 καὶ ἐπορεύθησαν οἱ τρέχοντες σὺν ταῖς ἐπιστολαῖς παρὰ τοῦ βασιλέως καὶ τῶν ἀρχόντων εἰς πάντα ισραηλ καὶ ιουδαν κατὰ τὸ πρόσταγμα τοῦ βασιλέως λέγοντες υἱοὶ ισραηλ ἐπιστρέψατε πρὸς θεὸν αβρααμ καὶ ισαακ καὶ ισραηλ καὶ ἐπιστρέψει τοὺς ἀνασεσῳσμένους τοὺς καταλειφθέντας ἀπὸ χειρὸς βασιλέως ασσουρ
30.7 καὶ μὴ γίνεσθε καθὼς οἱ πατέρες ὑμῶν καὶ οἱ ἀδελφοὶ ὑμῶν οἳ ἀπέστησαν ἀπὸ κυρίου θεοῦ πατέρων αὐτῶν καὶ παρέδωκεν αὐτοὺς εἰς ἐρήμωσιν καθὼς ὑμεῖς ὁρᾶτε
30.8 καὶ νῦν μὴ σκληρύνητε τοὺς τραχήλους ὑμῶν δότε δόξαν κυρίῳ τῷ θεῷ καὶ εἰσέλθατε εἰς τὸ ἁγίασμα αὐτοῦ ὃ ἡγίασεν εἰς τὸν αἰῶνα καὶ δουλεύσατε τῷ κυρίῳ θεῷ ὑμῶν καὶ ἀποστρέψει ἀφ' ὑμῶν θυμὸν ὀργῆς
30.9 ὅτι ἐν τῷ ἐπιστρέφειν ὑμᾶς πρὸς κύριον οἱ ἀδελφοὶ ὑμῶν καὶ τὰ τέκνα ὑμῶν ἔσονται ἐν οἰκτιρμοῖς ἔναντι πάντων τῶν αἰχμαλωτισάντων αὐτούς καὶ ἀποστρέψει εἰς τὴν γῆν ταύτην ὅτι ἐλεήμων καὶ οἰκτίρμων κύριος ὁ θεὸς ἡμῶν καὶ οὐκ ἀποστρέψει τὸ πρόσωπον αὐτοῦ ἀφ' ἡμῶν ἐὰν ἐπιστρέψωμεν πρὸς αὐτόν
30.10 καὶ ἦσαν οἱ τρέχοντες διαπορευόμενοι πόλιν ἐκ πόλεως ἐν τῷ ὄρει εφραιμ καὶ μανασση καὶ ἕως ζαβουλων καὶ ἐγένοντο ὡς καταγελῶντες αὐτῶν καὶ καταμωκώμενοι
30.11 ἀλλὰ ἄνθρωποι ασηρ καὶ ἀπὸ μανασση καὶ ἀπὸ ζαβουλων ἐνετράπησαν καὶ ἦλθον εἰς ιερουσαλημ
30.12 καὶ ἐν ιουδα ἐγένετο χεὶρ κυρίου δοῦναι αὐτοῖς καρδίαν μίαν ἐλθεῖν τοῦ ποιῆσαι κατὰ τὸ πρόσταγμα τοῦ βασιλέως καὶ τῶν ἀρχόντων ἐν λόγῳ κυρίου
30.13 καὶ συνήχθησαν εἰς ιερουσαλημ λαὸς πολὺς τοῦ ποιῆσαι τὴν ἑορτὴν τῶν ἀζύμων ἐν τῷ μηνὶ τῷ δευτέρῳ ἐκκλησία πολλὴ σφόδρα
30.14 καὶ ἀνέστησαν καὶ καθεῖλαν τὰ θυσιαστήρια τὰ ἐν ιερουσαλημ καὶ πάντα ἐν οἷς ἐθυμιῶσαν τοῖς ψευδέσιν κατέσπασαν καὶ ἔρριψαν εἰς τὸν χειμάρρουν κεδρων
30.15 καὶ ἔθυσαν τὸ φασεκ τῇ τεσσαρεσκαιδεκάτῃ τοῦ μηνὸς τοῦ δευτέρου καὶ οἱ ἱερεῖς καὶ οἱ λευῖται ἐνετράπησαν καὶ ἡγνίσθησαν καὶ εἰσήνεγκαν ὁλοκαυτώματα εἰς οἶκον κυρίου
30.16 καὶ ἔστησαν ἐπὶ τὴν στάσιν αὐτῶν κατὰ τὸ κρίμα αὐτῶν κατὰ τὴν ἐντολὴν μωυσῆ ἀνθρώπου τοῦ θεοῦ καὶ οἱ ἱερεῖς ἐδέχοντο τὰ αἵματα ἐκ χειρὸς τῶν λευιτῶν
30.17 ὅτι πλῆθος τῆς ἐκκλησίας οὐχ ἡγνίσθη καὶ οἱ λευῖται ἦσαν τοῦ θύειν τὸ φασεκ παντὶ τῷ μὴ δυναμένῳ ἁγνισθῆναι τῷ κυρίῳ
30.18 ὅτι τὸ πλεῖστον τοῦ λαοῦ ἀπὸ εφραιμ καὶ μανασση καὶ ισσαχαρ καὶ ζαβουλων οὐχ ἡγνίσθησαν ἀλλὰ ἔφαγον τὸ φασεκ παρὰ τὴν γραφήν καὶ προσηύξατο εζεκιας περὶ αὐτῶν λέγων κύριος ὁ ἀγαθὸς ἐξιλασάσθω ὑπὲρ πάσης καρδίας κατευθυνούσης ἐκζητῆσαι κύριον τὸν θεὸν τῶν πατέρων αὐτῶν καὶ οὐ κατὰ τὴν ἁγνείαν τῶν ἁγίων
30.19 πάσης καρδίας κατευθυνούσης ἐκζητῆσαι κύριον τὸν θεὸν τῶν πατέρων αὐτῶν καὶ οὐ κατὰ τὴν ἁγνείαν τῶν ἁγίων
30.20 καὶ ἐπήκουσεν κύριος τῷ εζεκια καὶ ἰάσατο τὸν λαόν
30.21 καὶ ἐποίησαν οἱ υἱοὶ ισραηλ οἱ εὑρεθέντες ἐν ιερουσαλημ τὴν ἑορτὴν τῶν ἀζύμων ἑπτὰ ἡμέρας ἐν εὐφροσύνῃ μεγάλῃ καὶ καθυμνοῦντες τῷ κυρίῳ ἡμέραν καθ' ἡμέραν καὶ οἱ ἱερεῖς καὶ οἱ λευῖται ἐν ὀργάνοις τῷ κυρίῳ
30.22 καὶ ἐλάλησεν εζεκιας ἐπὶ πᾶσαν καρδίαν τῶν λευιτῶν καὶ τῶν συνιόντων σύνεσιν ἀγαθὴν τῷ κυρίῳ καὶ συνετέλεσαν τὴν ἑορτὴν τῶν ἀζύμων ἑπτὰ ἡμέρας θύοντες θυσίας σωτηρίου καὶ ἐξομολογούμενοι τῷ κυρίῳ θεῷ τῶν πατέρων αὐτῶν
30.23 καὶ ἐβουλεύσατο ἡ ἐκκλησία ἅμα ποιῆσαι ἑπτὰ ἡμέρας ἄλλας καὶ ἐποίησαν ἑπτὰ ἡμέρας ἐν εὐφροσύνῃ
30.24 ὅτι εζεκιας ἀπήρξατο τῷ ιουδα τῇ ἐκκλησίᾳ μόσχους χιλίους καὶ ἑπτακισχίλια πρόβατα καὶ οἱ ἄρχοντες ἀπήρξαντο τῷ λαῷ μόσχους χιλίους καὶ πρόβατα δέκα χιλιάδας καὶ τὰ ἅγια τῶν ἱερέων εἰς πλῆθος
30.25 καὶ ηὐφράνθη πᾶσα ἡ ἐκκλησία οἱ ἱερεῖς καὶ οἱ λευῖται καὶ πᾶσα ἡ ἐκκλησία ιουδα καὶ οἱ εὑρεθέντες ἐξ ισραηλ καὶ οἱ προσήλυτοι οἱ ἐλθόντες ἀπὸ γῆς ισραηλ καὶ οἱ κατοικοῦντες ἐν ιουδα
30.26 καὶ ἐγένετο εὐφροσύνη μεγάλη ἐν ιερουσαλημ ἀπὸ ἡμερῶν σαλωμων υἱοῦ δαυιδ βασιλέως ισραηλ οὐκ ἐγένετο τοιαύτη ἑορτὴ ἐν ιερουσαλημ
30.27 καὶ ἀνέστησαν οἱ ἱερεῖς οἱ λευῖται καὶ ηὐλόγησαν τὸν λαόν καὶ ἐπηκούσθη ἡ φωνὴ αὐτῶν καὶ ἦλθεν ἡ προσευχὴ αὐτῶν εἰς τὸ κατοικητήριον τὸ ἅγιον αὐτοῦ εἰς τὸν οὐρανόν
30.1 kai apesteilen ezekias epi panta israehl kai ioydan kai epistolas egrapsen epi ton ephraim kai manasseh elthein eis oikon kyrioy eis ieroysalehm poiehsai to phasek toh kyrioh theoh israehl
30.2 kai eboyleysato o basileys kai oi archontes kai pasa eh ekklehsia eh en ieroysalehm poiehsai to phasek toh mehni toh deyteroh
30.3 oy gar ehdynasthehsan ayto poiehsai en toh kairoh ekeinoh oti oi iereis oych ehgnisthehsan ikanoi kai o laos oy synehchtheh eis ieroysalehm
30.4 kai ehresen o logos enantion toy basileohs kai enantion tehs ekklehsias
30.5 kai estehsan logon dielthein kehrygma en panti israehl apo behrsabee eohs dan elthontas poiehsai to phasek kyrioh theoh israehl en ieroysalehm oti plehthos oyk epoiehsen kata tehn graphehn
30.6 kai eporeythehsan oi trechontes syn tais epistolais para toy basileohs kai tohn archontohn eis panta israehl kai ioydan kata to prostagma toy basileohs legontes yioi israehl epistrepsate pros theon abraam kai isaak kai israehl kai epistrepsei toys anasesohsmenoys toys kataleiphthentas apo cheiros basileohs assoyr
30.7 kai meh ginesthe kathohs oi pateres ymohn kai oi adelphoi ymohn oi apestehsan apo kyrioy theoy paterohn aytohn kai paredohken aytoys eis erehmohsin kathohs ymeis orate
30.8 kai nyn meh sklehrynehte toys trachehloys ymohn dote doxan kyrioh toh theoh kai eiselthate eis to agiasma aytoy o ehgiasen eis ton aiohna kai doyleysate toh kyrioh theoh ymohn kai apostrepsei aph' ymohn thymon orgehs
30.9 oti en toh epistrephein ymas pros kyrion oi adelphoi ymohn kai ta tekna ymohn esontai en oiktirmois enanti pantohn tohn aichmalohtisantohn aytoys kai apostrepsei eis tehn gehn taytehn oti eleehmohn kai oiktirmohn kyrios o theos ehmohn kai oyk apostrepsei to prosohpon aytoy aph' ehmohn ean epistrepsohmen pros ayton
30.10 kai ehsan oi trechontes diaporeyomenoi polin ek poleohs en toh orei ephraim kai manasseh kai eohs zaboylohn kai egenonto ohs katagelohntes aytohn kai katamohkohmenoi
30.11 alla anthrohpoi asehr kai apo manasseh kai apo zaboylohn enetrapehsan kai ehlthon eis ieroysalehm
30.12 kai en ioyda egeneto cheir kyrioy doynai aytois kardian mian elthein toy poiehsai kata to prostagma toy basileohs kai tohn archontohn en logoh kyrioy
30.13 kai synehchthehsan eis ieroysalehm laos polys toy poiehsai tehn eortehn tohn azymohn en toh mehni toh deyteroh ekklehsia polleh sphodra
30.14 kai anestehsan kai katheilan ta thysiastehria ta en ieroysalehm kai panta en ois ethymiohsan tois pseydesin katespasan kai erripsan eis ton cheimarroyn kedrohn
30.15 kai ethysan to phasek teh tessareskaidekateh toy mehnos toy deyteroy kai oi iereis kai oi leyitai enetrapehsan kai ehgnisthehsan kai eisehnegkan olokaytohmata eis oikon kyrioy
30.16 kai estehsan epi tehn stasin aytohn kata to krima aytohn kata tehn entolehn mohyseh anthrohpoy toy theoy kai oi iereis edechonto ta aimata ek cheiros tohn leyitohn
30.17 oti plehthos tehs ekklehsias oych ehgnistheh kai oi leyitai ehsan toy thyein to phasek panti toh meh dynamenoh agnisthehnai toh kyrioh
30.18 oti to pleiston toy laoy apo ephraim kai manasseh kai issachar kai zaboylohn oych ehgnisthehsan alla ephagon to phasek para tehn graphehn kai prosehyxato ezekias peri aytohn legohn kyrios o agathos exilasasthoh yper pasehs kardias kateythynoysehs ekzehtehsai kyrion ton theon tohn paterohn aytohn kai oy kata tehn agneian tohn agiohn
30.19 pasehs kardias kateythynoysehs ekzehtehsai kyrion ton theon tohn paterohn aytohn kai oy kata tehn agneian tohn agiohn
30.20 kai epehkoysen kyrios toh ezekia kai iasato ton laon
30.21 kai epoiehsan oi yioi israehl oi eyrethentes en ieroysalehm tehn eortehn tohn azymohn epta ehmeras en eyphrosyneh megaleh kai kathymnoyntes toh kyrioh ehmeran kath' ehmeran kai oi iereis kai oi leyitai en organois toh kyrioh
30.22 kai elalehsen ezekias epi pasan kardian tohn leyitohn kai tohn syniontohn synesin agathehn toh kyrioh kai synetelesan tehn eortehn tohn azymohn epta ehmeras thyontes thysias sohtehrioy kai exomologoymenoi toh kyrioh theoh tohn paterohn aytohn
30.23 kai eboyleysato eh ekklehsia ama poiehsai epta ehmeras allas kai epoiehsan epta ehmeras en eyphrosyneh
30.24 oti ezekias apehrxato toh ioyda teh ekklehsia moschoys chilioys kai eptakischilia probata kai oi archontes apehrxanto toh laoh moschoys chilioys kai probata deka chiliadas kai ta agia tohn iereohn eis plehthos
30.25 kai ehyphrantheh pasa eh ekklehsia oi iereis kai oi leyitai kai pasa eh ekklehsia ioyda kai oi eyrethentes ex israehl kai oi prosehlytoi oi elthontes apo gehs israehl kai oi katoikoyntes en ioyda
30.26 kai egeneto eyphrosyneh megaleh en ieroysalehm apo ehmerohn salohmohn yioy dayid basileohs israehl oyk egeneto toiayteh eorteh en ieroysalehm
30.27 kai anestehsan oi iereis oi leyitai kai ehylogehsan ton laon kai epehkoystheh eh phohneh aytohn kai ehlthen eh proseycheh aytohn eis to katoikehtehrion to agion aytoy eis ton oyranon
30.1 וַיִּשְׁלַח יְחִזְקִיָּהוּ עַל־כָּל־יִשְׂרָאֵל וִיהוּדָה וְגַם־אִגְּרֹות כָּתַב עַל־אֶפְרַיִם וּמְנַשֶּׁה לָבֹוא לְבֵית־יְהוָה בִּירוּשָׁלִָם לַעֲשֹׂות פֶּסַח לַיהוָה אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל׃
30.2 וַיִּוָּעַץ הַמֶּלֶךְ וְשָׂרָיו וְכָל־הַקָּהָל בִּירוּשָׁלִָם לַעֲשֹׂות הַפֶּסַח בַּחֹדֶשׁ הַשֵּׁנִי׃
30.3 כִּי לֹא יָכְלוּ לַעֲשֹׂתֹו בָּעֵת הַהִיא כִּי הַכֹּהֲנִים לֹא־הִתְקַדְּשׁוּ לְמַדַּי וְהָעָם לֹא־נֶאֶסְפוּ לִירוּשָׁלִָם׃
30.4 וַיִּישַׁר הַדָּבָר בְּעֵינֵי הַמֶּלֶךְ וּבְעֵינֵי כָּל־הַקָּהָל׃
30.5 וַיַּעֲמִידוּ דָבָר לְהַעֲבִיר קֹול בְּכָל־יִשְׂרָאֵל מִבְּאֵר־שֶׁבַע וְעַד־דָּן לָבֹוא לַעֲשֹׂות פֶּסַח לַיהוָה אֱלֹהֵי־יִשְׂרָאֵל בִּירוּשָׁלִָם כִּי לֹא לָרֹב עָשׂוּ כַּכָּתוּב׃
30.6 וַיֵּלְכוּ הָרָצִים בָּאִגְּרֹות מִיַּד הַמֶּלֶךְ וְשָׂרָיו בְּכָל־יִשְׂרָאֵל וִיהוּדָה וּכְמִצְוַת הַמֶּלֶךְ לֵאמֹר בְּנֵי יִשְׂרָאֵל שׁוּבוּ אֶל־יְהוָה אֱלֹהֵי אַבְרָהָם יִצְחָק וְיִשְׂרָאֵל וְיָשֹׁב אֶל־הַפְּלֵיטָה הַנִּשְׁאֶרֶת לָכֶם מִכַּף מַלְכֵי אַשּׁוּר׃
30.7 וְאַל־תִּהְיוּ כַּאֲבֹותֵיכֶם וְכַאֲחֵיכֶם אֲשֶׁר מָעֲלוּ בַּיהוָה אֱלֹהֵי אֲבֹותֵיהֶם וַיִּתְּנֵם לְשַׁמָּה כַּאֲשֶׁר אַתֶּם רֹאִים׃
30.8 עַתָּה אַל־תַּקְשׁוּ עָרְפְּכֶם כַּאֲבֹותֵיכֶם תְּנוּ־יָד לַיהוָה וּבֹאוּ לְמִקְדָּשֹׁו אֲשֶׁר הִקְדִּישׁ לְעֹולָם וְעִבְדוּ אֶת־יְהוָה אֱלֹהֵיכֶם וְיָשֹׁב מִכֶּם חֲרֹון אַפֹּו׃
30.9 כִּי בְשׁוּבְכֶם עַל־יְהוָה אֲחֵיכֶם וּבְנֵיכֶם לְרַחֲמִים לִפְנֵי שֹׁובֵיהֶם וְלָשׁוּב לָאָרֶץ הַזֹּאת כִּי־חַנּוּן וְרַחוּם יְהוָה אֱלֹהֵיכֶם וְלֹא־יָסִיר פָּנִים מִכֶּם אִם־תָּשׁוּבוּ אֵלָיו׃ פ
30.10 וַיִּהְיוּ הָרָצִים עֹבְרִים מֵעִיר ׀ לָעִיר בְּאֶרֶץ־אֶפְרַיִם וּמְנַשֶּׁה וְעַד־זְבֻלוּן וַיִּהְיוּ מַשְׂחִיקִים עֲלֵיהֶם וּמַלְעִגִים בָּם׃
30.11 אַךְ־אֲנָשִׁים מֵאָשֵׁר וּמְנַשֶּׁה וּמִזְּבֻלוּן נִכְנְעוּ וַיָּבֹאוּ לִירוּשָׁלִָם׃
30.12 גַּם בִּיהוּדָה הָיְתָה יַד הָאֱלֹהִים לָתֵת לָהֶם לֵב אֶחָד לַעֲשֹׂות מִצְוַת הַמֶּלֶךְ וְהַשָּׂרִים בִּדְבַר יְהוָה׃
30.13 וַיֵּאָסְפוּ יְרוּשָׁלִַם עַם־רָב לַעֲשֹׂות אֶת־חַג הַמַּצֹּות בַּחֹדֶשׁ הַשֵּׁנִי קָהָל לָרֹב מְאֹד׃
30.14 וַיָּקֻמוּ וַיָּסִירוּ אֶת־הַמִּזְבְּחֹות אֲשֶׁר בִּירוּשָׁלִָם וְאֵת כָּל־הַמְקַטְּרֹות הֵסִירוּ וַיַּשְׁלִיכוּ לְנַחַל קִדְרֹון׃
30.15 וַיִּשְׁחֲטוּ הַפֶּסַח בְּאַרְבָּעָה עָשָׂר לַחֹדֶשׁ הַשֵּׁנִי וְהַכֹּהֲנִים וְהַלְוִיִּם נִכְלְמוּ וַיִּתְקַדְּשׁוּ וַיָּבִיאוּ עֹלֹות בֵּית יְהוָה׃
30.16 וַיַּעַמְדוּ עַל־עָמְדָם כְּמִשְׁפָּטָם כְּתֹורַת מֹשֶׁה אִישׁ־הָאֱלֹהִים הַכֹּהֲנִים זֹרְקִים אֶת־הַדָּם מִיַּד הַלְוִיִּם׃
30.17 כִּי־רַבַּת בַּקָּהָל אֲשֶׁר לֹא־הִתְקַדָּשׁוּ וְהַלְוִיִּם עַל־שְׁחִיטַת הַפְּסָחִים לְכֹל לֹא טָהֹור לְהַקְדִּישׁ לַיהוָה׃
30.18 כִּי מַרְבִּית הָעָם רַבַּת מֵאֶפְרַיִם וּמְנַשֶּׁה יִשָּׂשכָר וּזְבֻלוּן לֹא הִטֶּהָרוּ כִּי־אָכְלוּ אֶת־הַפֶּסַח בְּלֹא כַכָּתוּב כִּי הִתְפַּלֵּל יְחִזְקִיָּהוּ עֲלֵיהֶם לֵאמֹר יְהוָה הַטֹּוב יְכַפֵּר בְּעַד׃
30.19 כָּל־לְבָבֹו הֵכִין לִדְרֹושׁ הָאֱלֹהִים ׀ יְהוָה אֱלֹהֵי אֲבֹותָיו וְלֹא כְּטָהֳרַת הַקֹּדֶשׁ׃ ס
30.20 וַיִּשְׁמַע יְהוָה אֶל־יְחִזְקִיָּהוּ וַיִּרְפָּא אֶת־הָעָם׃ ס
30.21 וַיַּעֲשׂוּ בְנֵי־יִשְׂרָאֵל הַנִּמְצְאִים בִּירוּשָׁלִַם אֶת־חַג הַמַּצֹּות שִׁבְעַת יָמִים בְּשִׂמְחָה גְדֹולָה וּמְהַלְלִים לַיהוָה יֹום ׀ בְּיֹום הַלְוִיִּם וְהַכֹּהֲנִים בִּכְלֵי־עֹז לַיהוָה׃ ס
30.22 וַיְדַבֵּר יְחִזְקִיָּהוּ עַל־לֵב כָּל־הַלְוִיִּם הַמַּשְׂכִּילִים שֵׂכֶל־טֹוב לַיהוָה וַיֹּאכְלוּ אֶת־הַמֹּועֵד שִׁבְעַת הַיָּמִים מְזַבְּחִים זִבְחֵי שְׁלָמִים וּמִתְוַדִּים לַיהוָה אֱלֹהֵי אֲבֹותֵיהֶם׃ ס
30.23 וַיִּוָּעֲצוּ כָּל־הַקָּהָל לַעֲשֹׂות שִׁבְעַת יָמִים אֲחֵרִים וַיַּעֲשׂוּ שִׁבְעַת־יָמִים שִׂמְחָה׃
30.24 כִּי חִזְקִיָּהוּ מֶלֶךְ־יְהוּדָה הֵרִים לַקָּהָל אֶלֶף פָּרִים וְשִׁבְעַת אֲלָפִים צֹאן ס וְהַשָּׂרִים הֵרִימוּ לַקָּהָל פָּרִים אֶלֶף וְצֹאן עֲשֶׂרֶת אֲלָפִים וַיִּתְקַדְּשׁוּ כֹהֲנִים לָרֹב׃
30.25 וַיִּשְׂמְחוּ ׀ כָּל־קְהַל יְהוּדָה וְהַכֹּהֲנִים וְהַלְוִיִּם וְכָל־הַקָּהָל הַבָּאִים מִיִּשְׂרָאֵל וְהַגֵּרִים הַבָּאִים מֵאֶרֶץ יִשְׂרָאֵל וְהַיֹּושְׁבִים בִּיהוּדָה׃
30.26 וַתְּהִי שִׂמְחָה־גְדֹולָה בִּירוּשָׁלִָם כִּי מִימֵי שְׁלֹמֹה בֶן־דָּוִיד מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל לֹא כָזֹאת בִּירוּשָׁלִָם׃ ס
30.27 וַיָּקֻמוּ הַכֹּהֲנִים הַלְוִיִּם וַיְבָרֲכוּ אֶת־הָעָם וַיִּשָּׁמַע בְּקֹולָם וַתָּבֹוא תְפִלָּתָם לִמְעֹון קָדְשֹׁו לַשָּׁמָיִם׃ פ
30.1 wajixxlah jhizqijaaHw Oal-kaal-jixraaAel wijHwdaaH wgam-Aigrowt kaatab Oal-Aaeprajim wmnaxxaeH laabowA lbejt-jHwaaH bijrwxxaalaaim laOaxowt paesah lajHwaaH AaeloHej jixraaAel׃
30.2 wajiwaaOac Hamaelaek wxaaraajw wkaal-HaqaaHaal bijrwxxaalaaim laOaxowt Hapaesah bahodaexx Haxxenij׃
30.3 kij loA jaaklw laOaxotow baaOet HaHijA kij HakoHanijm loA-Hitqadxxw lmadaj wHaaOaam loA-naeAaespw lijrwxxaalaaim׃
30.4 wajijxxar Hadaabaar bOejnej Hamaelaek wbOejnej kaal-HaqaaHaal׃
30.5 wajaOamijdw daabaar lHaOabijr qowl bkaal-jixraaAel mibAer-xxaebaO wOad-daan laabowA laOaxowt paesah lajHwaaH AaeloHej-jixraaAel bijrwxxaalaaim kij loA laarob Oaaxw kakaatwb׃
30.6 wajelkw Haaraacijm baaAigrowt mijad Hamaelaek wxaaraajw bkaal-jixraaAel wijHwdaaH wkmicwat Hamaelaek leAmor bnej jixraaAel xxwbw Aael-jHwaaH AaeloHej AabraaHaam jichaaq wjixraaAel wjaaxxob Aael-HaplejTaaH HanixxAaeraet laakaem mikap malkej Aaxxwr׃
30.7 wAal-tiHjw kaAabowtejkaem wkaAahejkaem Aaxxaer maaOalw bajHwaaH AaeloHej AabowtejHaem wajitnem lxxamaaH kaAaxxaer Aataem roAijm׃
30.8 OataaH Aal-taqxxw Oaarpkaem kaAabowtejkaem tnw-jaad lajHwaaH wboAw lmiqdaaxxow Aaxxaer Hiqdijxx lOowlaam wOibdw Aaet-jHwaaH AaeloHejkaem wjaaxxob mikaem harown Aapow׃
30.9 kij bxxwbkaem Oal-jHwaaH Aahejkaem wbnejkaem lrahamijm lipnej xxowbejHaem wlaaxxwb laaAaaraec HazoAt kij-hanwn wrahwm jHwaaH AaeloHejkaem wloA-jaasijr paanijm mikaem Aim-taaxxwbw Aelaajw׃ p
30.10 wajiHjw Haaraacijm Oobrijm meOijr laaOijr bAaeraec-Aaeprajim wmnaxxaeH wOad-zbulwn wajiHjw maxhijqijm OalejHaem wmalOigijm baam׃
30.11 Aak-Aanaaxxijm meAaaxxer wmnaxxaeH wmizbulwn niknOw wajaaboAw lijrwxxaalaaim׃
30.12 gam bijHwdaaH HaajtaaH jad HaaAaeloHijm laatet laaHaem leb Aaehaad laOaxowt micwat Hamaelaek wHaxaarijm bidbar jHwaaH׃
30.13 wajeAaaspw jrwxxaalaim Oam-raab laOaxowt Aaet-hag Hamacowt bahodaexx Haxxenij qaaHaal laarob mAod׃
30.14 wajaaqumw wajaasijrw Aaet-Hamizbhowt Aaxxaer bijrwxxaalaaim wAet kaal-HamqaTrowt Hesijrw wajaxxlijkw lnahal qidrown׃
30.15 wajixxhaTw Hapaesah bAarbaaOaaH Oaaxaar lahodaexx Haxxenij wHakoHanijm wHalwijim niklmw wajitqadxxw wajaabijAw Oolowt bejt jHwaaH׃
30.16 wajaOamdw Oal-Oaamdaam kmixxpaaTaam ktowrat moxxaeH Aijxx-HaaAaeloHijm HakoHanijm zorqijm Aaet-Hadaam mijad Halwijim׃
30.17 kij-rabat baqaaHaal Aaxxaer loA-Hitqadaaxxw wHalwijim Oal-xxhijTat Hapsaahijm lkol loA TaaHowr lHaqdijxx lajHwaaH׃
30.18 kij marbijt HaaOaam rabat meAaeprajim wmnaxxaeH jixaaxkaar wzbulwn loA HiTaeHaarw kij-Aaaklw Aaet-Hapaesah bloA kakaatwb kij Hitpalel jhizqijaaHw OalejHaem leAmor jHwaaH HaTowb jkaper bOad׃
30.19 kaal-lbaabow Hekijn lidrowxx HaaAaeloHijm jHwaaH AaeloHej Aabowtaajw wloA kTaaHaarat Haqodaexx׃ s
30.20 wajixxmaO jHwaaH Aael-jhizqijaaHw wajirpaaA Aaet-HaaOaam׃ s
30.21 wajaOaxw bnej-jixraaAel HanimcAijm bijrwxxaalaim Aaet-hag Hamacowt xxibOat jaamijm bximhaaH gdowlaaH wmHallijm lajHwaaH jowm bjowm Halwijim wHakoHanijm biklej-Ooz lajHwaaH׃ s
30.22 wajdaber jhizqijaaHw Oal-leb kaal-Halwijim Hamaxkijlijm xekael-Towb lajHwaaH wajoAklw Aaet-HamowOed xxibOat Hajaamijm mzabhijm zibhej xxlaamijm wmitwadijm lajHwaaH AaeloHej AabowtejHaem׃ s
30.23 wajiwaaOacw kaal-HaqaaHaal laOaxowt xxibOat jaamijm Aaherijm wajaOaxw xxibOat-jaamijm ximhaaH׃
30.24 kij hizqijaaHw maelaek-jHwdaaH Herijm laqaaHaal Aaelaep paarijm wxxibOat Aalaapijm coAn s wHaxaarijm Herijmw laqaaHaal paarijm Aaelaep wcoAn Oaxaeraet Aalaapijm wajitqadxxw koHanijm laarob׃
30.25 wajixmhw kaal-qHal jHwdaaH wHakoHanijm wHalwijim wkaal-HaqaaHaal HabaaAijm mijixraaAel wHagerijm HabaaAijm meAaeraec jixraaAel wHajowxxbijm bijHwdaaH׃
30.26 watHij ximhaaH-gdowlaaH bijrwxxaalaaim kij mijmej xxlomoH baen-daawijd maelaek jixraaAel loA kaazoAt bijrwxxaalaaim׃ s
30.27 wajaaqumw HakoHanijm Halwijim wajbaarakw Aaet-HaaOaam wajixxaamaO bqowlaam wataabowA tpilaataam limOown qaadxxow laxxaamaajim׃ p
30.1 וישלח יחזקיהו על־כל־ישראל ויהודה וגם־אגרות כתב על־אפרים ומנשה לבוא לבית־יהוה בירושלם לעשות פסח ליהוה אלהי ישראל׃
30.2 ויועץ המלך ושריו וכל־הקהל בירושלם לעשות הפסח בחדש השני׃
30.3 כי לא יכלו לעשתו בעת ההיא כי הכהנים לא־התקדשו למדי והעם לא־נאספו לירושלם׃
30.4 ויישר הדבר בעיני המלך ובעיני כל־הקהל׃
30.5 ויעמידו דבר להעביר קול בכל־ישראל מבאר־שבע ועד־דן לבוא לעשות פסח ליהוה אלהי־ישראל בירושלם כי לא לרב עשו ככתוב׃
30.6 וילכו הרצים באגרות מיד המלך ושריו בכל־ישראל ויהודה וכמצות המלך לאמר בני ישראל שובו אל־יהוה אלהי אברהם יצחק וישראל וישב אל־הפליטה הנשארת לכם מכף מלכי אשור׃
30.7 ואל־תהיו כאבותיכם וכאחיכם אשר מעלו ביהוה אלהי אבותיהם ויתנם לשמה כאשר אתם ראים׃
30.8 עתה אל־תקשו ערפכם כאבותיכם תנו־יד ליהוה ובאו למקדשו אשר הקדיש לעולם ועבדו את־יהוה אלהיכם וישב מכם חרון אפו׃
30.9 כי בשובכם על־יהוה אחיכם ובניכם לרחמים לפני שוביהם ולשוב לארץ הזאת כי־חנון ורחום יהוה אלהיכם ולא־יסיר פנים מכם אם־תשובו אליו׃ פ
30.10 ויהיו הרצים עברים מעיר ׀ לעיר בארץ־אפרים ומנשה ועד־זבלון ויהיו משחיקים עליהם ומלעגים בם׃
30.11 אך־אנשים מאשר ומנשה ומזבלון נכנעו ויבאו לירושלם׃
30.12 גם ביהודה היתה יד האלהים לתת להם לב אחד לעשות מצות המלך והשרים בדבר יהוה׃
30.13 ויאספו ירושלם עם־רב לעשות את־חג המצות בחדש השני קהל לרב מאד׃
30.14 ויקמו ויסירו את־המזבחות אשר בירושלם ואת כל־המקטרות הסירו וישליכו לנחל קדרון׃
30.15 וישחטו הפסח בארבעה עשר לחדש השני והכהנים והלוים נכלמו ויתקדשו ויביאו עלות בית יהוה׃
30.16 ויעמדו על־עמדם כמשפטם כתורת משה איש־האלהים הכהנים זרקים את־הדם מיד הלוים׃
30.17 כי־רבת בקהל אשר לא־התקדשו והלוים על־שחיטת הפסחים לכל לא טהור להקדיש ליהוה׃
30.18 כי מרבית העם רבת מאפרים ומנשה יששכר וזבלון לא הטהרו כי־אכלו את־הפסח בלא ככתוב כי התפלל יחזקיהו עליהם לאמר יהוה הטוב יכפר בעד׃
30.19 כל־לבבו הכין לדרוש האלהים ׀ יהוה אלהי אבותיו ולא כטהרת הקדש׃ ס
30.20 וישמע יהוה אל־יחזקיהו וירפא את־העם׃ ס
30.21 ויעשו בני־ישראל הנמצאים בירושלם את־חג המצות שבעת ימים בשמחה גדולה ומהללים ליהוה יום ׀ ביום הלוים והכהנים בכלי־עז ליהוה׃ ס
30.22 וידבר יחזקיהו על־לב כל־הלוים המשכילים שכל־טוב ליהוה ויאכלו את־המועד שבעת הימים מזבחים זבחי שלמים ומתודים ליהוה אלהי אבותיהם׃ ס
30.23 ויועצו כל־הקהל לעשות שבעת ימים אחרים ויעשו שבעת־ימים שמחה׃
30.24 כי חזקיהו מלך־יהודה הרים לקהל אלף פרים ושבעת אלפים צאן ס והשרים הרימו לקהל פרים אלף וצאן עשרת אלפים ויתקדשו כהנים לרב׃
30.25 וישמחו ׀ כל־קהל יהודה והכהנים והלוים וכל־הקהל הבאים מישראל והגרים הבאים מארץ ישראל והיושבים ביהודה׃
30.26 ותהי שמחה־גדולה בירושלם כי מימי שלמה בן־דויד מלך ישראל לא כזאת בירושלם׃ ס
30.27 ויקמו הכהנים הלוים ויברכו את־העם וישמע בקולם ותבוא תפלתם למעון קדשו לשמים׃ פ
30.1 wjxlh jhzqjHw Ol-kl-jxrAl wjHwdH wgm-Agrwt ktb Ol-Aprjm wmnxH lbwA lbjt-jHwH bjrwxlm lOxwt psh ljHwH AlHj jxrAl׃
30.2 wjwOc Hmlk wxrjw wkl-HqHl bjrwxlm lOxwt Hpsh bhdx Hxnj׃
30.3 kj lA jklw lOxtw bOt HHjA kj HkHnjm lA-Htqdxw lmdj wHOm lA-nAspw ljrwxlm׃
30.4 wjjxr Hdbr bOjnj Hmlk wbOjnj kl-HqHl׃
30.5 wjOmjdw dbr lHObjr qwl bkl-jxrAl mbAr-xbO wOd-dn lbwA lOxwt psh ljHwH AlHj-jxrAl bjrwxlm kj lA lrb Oxw kktwb׃
30.6 wjlkw Hrcjm bAgrwt mjd Hmlk wxrjw bkl-jxrAl wjHwdH wkmcwt Hmlk lAmr bnj jxrAl xwbw Al-jHwH AlHj AbrHm jchq wjxrAl wjxb Al-HpljTH HnxArt lkm mkp mlkj Axwr׃
30.7 wAl-tHjw kAbwtjkm wkAhjkm Axr mOlw bjHwH AlHj AbwtjHm wjtnm lxmH kAxr Atm rAjm׃
30.8 OtH Al-tqxw Orpkm kAbwtjkm tnw-jd ljHwH wbAw lmqdxw Axr Hqdjx lOwlm wObdw At-jHwH AlHjkm wjxb mkm hrwn Apw׃
30.9 kj bxwbkm Ol-jHwH Ahjkm wbnjkm lrhmjm lpnj xwbjHm wlxwb lArc HzAt kj-hnwn wrhwm jHwH AlHjkm wlA-jsjr pnjm mkm Am-txwbw Aljw׃ p
30.10 wjHjw Hrcjm Obrjm mOjr lOjr bArc-Aprjm wmnxH wOd-zblwn wjHjw mxhjqjm OljHm wmlOgjm bm׃
30.11 Ak-Anxjm mAxr wmnxH wmzblwn nknOw wjbAw ljrwxlm׃
30.12 gm bjHwdH HjtH jd HAlHjm ltt lHm lb Ahd lOxwt mcwt Hmlk wHxrjm bdbr jHwH׃
30.13 wjAspw jrwxlm Om-rb lOxwt At-hg Hmcwt bhdx Hxnj qHl lrb mAd׃
30.14 wjqmw wjsjrw At-Hmzbhwt Axr bjrwxlm wAt kl-HmqTrwt Hsjrw wjxljkw lnhl qdrwn׃
30.15 wjxhTw Hpsh bArbOH Oxr lhdx Hxnj wHkHnjm wHlwjm nklmw wjtqdxw wjbjAw Olwt bjt jHwH׃
30.16 wjOmdw Ol-Omdm kmxpTm ktwrt mxH Ajx-HAlHjm HkHnjm zrqjm At-Hdm mjd Hlwjm׃
30.17 kj-rbt bqHl Axr lA-Htqdxw wHlwjm Ol-xhjTt Hpshjm lkl lA THwr lHqdjx ljHwH׃
30.18 kj mrbjt HOm rbt mAprjm wmnxH jxxkr wzblwn lA HTHrw kj-Aklw At-Hpsh blA kktwb kj Htpll jhzqjHw OljHm lAmr jHwH HTwb jkpr bOd׃
30.19 kl-lbbw Hkjn ldrwx HAlHjm jHwH AlHj Abwtjw wlA kTHrt Hqdx׃ s
30.20 wjxmO jHwH Al-jhzqjHw wjrpA At-HOm׃ s
30.21 wjOxw bnj-jxrAl HnmcAjm bjrwxlm At-hg Hmcwt xbOt jmjm bxmhH gdwlH wmHlljm ljHwH jwm bjwm Hlwjm wHkHnjm bklj-Oz ljHwH׃ s
30.22 wjdbr jhzqjHw Ol-lb kl-Hlwjm Hmxkjljm xkl-Twb ljHwH wjAklw At-HmwOd xbOt Hjmjm mzbhjm zbhj xlmjm wmtwdjm ljHwH AlHj AbwtjHm׃ s
30.23 wjwOcw kl-HqHl lOxwt xbOt jmjm Ahrjm wjOxw xbOt-jmjm xmhH׃
30.24 kj hzqjHw mlk-jHwdH Hrjm lqHl Alp prjm wxbOt Alpjm cAn s wHxrjm Hrjmw lqHl prjm Alp wcAn Oxrt Alpjm wjtqdxw kHnjm lrb׃
30.25 wjxmhw kl-qHl jHwdH wHkHnjm wHlwjm wkl-HqHl HbAjm mjxrAl wHgrjm HbAjm mArc jxrAl wHjwxbjm bjHwdH׃
30.26 wtHj xmhH-gdwlH bjrwxlm kj mjmj xlmH bn-dwjd mlk jxrAl lA kzAt bjrwxlm׃ s
30.27 wjqmw HkHnjm Hlwjm wjbrkw At-HOm wjxmO bqwlm wtbwA tpltm lmOwn qdxw lxmjm׃ p
30.1 Misit quoque Ezechias ad omnem Israel et Iudam scri psitque et epistulas ad Ephraim et Manassen, ut venirent ad domum Domini in Ierusalem et facerent Pascha Domino, Deo Israel.
30.2 Inito quoque consilio regis et principum et universi coetus in Ierusalem, decreverunt, ut facerent Pascha mense secundo.
30.3 Non enim potuerant facere in tempore suo, quia sacerdotes, qui possent sufficere, sanctificati non fuerant, et populus necdum congregatus erat in Ierusalem.
30.4 Placuit ergo sermo regi et omni multitudini,
30.5 et decreverunt, ut mitterent nuntios in universum Israel de Bersabee usque Dan, ut venirent et facerent Pascha Domino, Deo Israel, in Ierusalem; in plurima enim multitudine non fecerant, sicut lege praescriptum est.
30.6 Perrexeruntque cursores cum epistulis ex regis manu et principum eius in universum Israel et Iudam, iuxta quod rex iusserat, praedicantes: “ Filii Israel, revertimini ad Dominum, Deum Abraham et Isaac et Israel, ut revertatur ad reliquias, quae effugerunt manum regum Assyriorum.
30.7 Nolite fieri sicut patres vestri et fratres, qui recesserunt a Domino, Deo patrum suorum, et tradidit eos in interitum, ut ipsi cernitis.
30.8 Nolite nunc indurare cervices vestras sicut patres vestri. Tradite manus Domino et venite ad sanctuarium eius, quod sanctificavit in aeternum; servite Domino Deo vestro, ut avertatur a vobis ira furoris eius.
30.9 Si enim vos reversi fueritis ad Dominum, fratres vestri et filii habebunt misericordiam coram dominis suis, qui illos duxere captivos, et revertentur in terram hanc: misericors enim et clemens est Dominus Deus vester et non avertet faciem suam a vobis, si reversi fueritis ad eum ”.
30.10 Igitur cursores pergebant de civitate in civitatem per terram Ephraim et Manasse usque Zabulon, illis irridentibus et subsannantibus eos.
30.11 Attamen quidam viri ex Aser et Manasse et Zabulon se humiliaverunt et venerunt Ierusalem.
30.12 In Iuda quoque facta est manus Domini, ut daret eis cor unum, ut facerent praeceptum regis et principum iuxta verbum Domini.
30.13 Congregatus est ergo in Ierusalem populus multus, ut faceret sollemnitatem Azymorum in mense secundo, ecclesia magna valde.
30.14 Et surgentes destruxerunt altaria, quae erant in Ierusalem, atque universa thymiamateria subvertentes proiecerunt in torrentem Cedron.
30.15 Et mactaverunt Pascha quarta decima die mensis secundi; sacerdotes autem atque Levitae confusi sanctificati sunt et attulerunt holocausta in domum Domini.
30.16 Steteruntque in ordine suo iuxta dispositionem et legem Moysi hominis Dei, sacerdotes vero suscipiebant effundendum sanguinem de manibus Levitarum,
30.17 eo quod multi in coetu sanctificati non essent; idcirco Levitae mactaverunt victimas Paschae omnibus, qui non erant mundi, ut sanctificarent illas Domino.
30.18 Valde magna enim pars populi, de Ephraim et Manasse et Issachar et Zabulon, non erant mundati; et comederunt Pascha non iuxta, quod scriptum est. Et oravit pro eis Eze chias dicens: “ Dominus bonus propitietur
30.19 cunctis, qui direxerunt cor suum, ut requirerent Dominum, Deum patrum suorum, quamvis non secundum munditiam sanctuarii ”.
30.20 Quem exaudivit Dominus, et placatus est populo.
30.21 Feceruntque filii Israel, qui inventi sunt in Ierusalem, sollemnitatem Azymorum septem diebus in laetitia magna, laudaverunt Dominum et per singulos dies Levitae et sacerdotes per organa benesonantia.
30.22 Et locutus est Ezechias ad cor omnium Levitarum, qui habebant intellegentiam bonam super Domino; et compleverunt sollemnitatem septem dierum immolantes victimas pacificorum et laudantes Dominum, Deum patrum suorum.
30.23 Placuitque universae multitudini, ut celebrarent etiam alios dies septem, quod et fecerunt cum ingenti gaudio.
30.24 Ezechias enim rex Iudae praebuerat multitudini mille tauros et septem milia ovium; principes vero dederant populo tauros mille et oves decem milia; sanctificata est ergo sacerdotum plurima multitudo.
30.25 Et hilaritate perfusa est omnis turba Iudae, tam sacerdotum et Levitarum quam universae frequentiae, quae venerat ex Israel, advenae quoque, qui venerant de terra Israel vel habitabant in Iuda.
30.26 Factaque est grandis laetitia in Ierusalem, qualis a diebus Salomonis filii David regis Israel in ea urbe non fuerat.
30.27 Surrexerunt autem sacerdotes levitici generis benedicentes populo; et exaudita est vox eorum, pervenitque oratio eorum in habitaculum sanctum eius in caelum.
31.1 Und nach Beendigung aller dieser Festlichkeiten zogen alle Israeliten, die sich eingefunden hatten, hinaus zu den Städten Judas, zerbrachen die Säulen und hieben die Ascheren um und zerstörten die Höhen und die Altäre in ganz Juda und Benjamin, Ephraim und Manasse, bis sie dieselben gänzlich ausgetilgt hatten. Darnach kehrten alle Kinder Israel wieder zu ihrer Besitzung, in ihre Städte zurück.
31.2 Hiskia aber stellte die Abteilungen der Priester und der Leviten wieder her, daß jeder seinen Dienst hatte, sowohl die Priester als auch die Leviten, Brandopfer und Dankopfer darzubringen, zu dienen, zu danken und zu loben in den Toren des Lagers des HERRN.
31.3 Auch gab der König einen Teil seiner Habe für die Brandopfer, für die Brandopfer am Morgen und am Abend, und für die Brandopfer an den Sabbaten und Neumonden und Festen, wie im Gesetze des HERRN geschrieben steht.
31.4 Und er gebot dem Volk, das zu Jerusalem wohnte, den Priestern und Leviten ihre Gebühr zu geben, damit sie am Gesetz des HERRN festhalten könnten.
31.5 Als nun dieser Befehl bekannt ward, gaben die Kinder Israel viele Erstlingsgaben von Korn, Most, Öl, Honig und allem Ertrag des Feldes und brachten die Zehnten von allem in Menge herbei.
31.6 Und auch die Kinder Israel und Juda, die in den Städten Judas wohnten, brachten den Zehnten von Rindern und Schafen und den Zehnten von den geheiligten Dingen, die dem HERRN, ihrem Gott, geheiligt worden waren, und legten es haufenweise hin.
31.7 Im dritten Monat fingen sie an, die Haufen aufzuschütten, und im siebenten Monat waren sie damit fertig.
31.8 Als nun Hiskia und die Obersten hineingingen und die Haufen sahen, lobten sie den HERRN und sein Volk Israel.
31.9 Und Hiskia befragte die Priester und Leviten wegen dieser Haufen.
31.10 Da antwortete ihm Asarja, der Oberpriester vom Hause Zadok, und sprach: Seitdem man angefangen hat, das Hebopfer in das Haus des HERRN zu bringen, hat man gegessen und ist satt geworden und hat noch viel übriggelassen; denn der HERR hat sein Volk gesegnet; daher ist eine so große Menge übriggeblieben.
31.11 Da befahl Hiskia, daß man Vorratskammern herrichte im Hause des HERRN; und sie richteten dieselben her
31.12 und taten treulich hinein das Hebopfer, die Zehnten und das Geheiligte. Und als Oberaufseher über dieselben wurden bestellt: Kananja, der Levit, und Simei, sein Bruder, als zweiter;
31.13 dazu Jechiel, Asasja, Nahat, Asahel, Jerimot, Josabad, Eliel, Jismachja, Mahat und Benaja, als Aufseher unter der Leitung Kananjas und Simeis, seines Bruders, nach dem Befehl des Königs Hiskia und Asarjas, des Obersten im Hause Gottes.
31.14 Und Kore, der Sohn Jimmas, der Levit, der Torhüter gegen Aufgang, war über die freiwilligen Gaben Gottes gesetzt, um das Hebopfer des HERRN und die hochheiligen Dinge herauszugeben.
31.15 Und unter seiner Leitung waren Eden, Minjamin, Jesua, Semaja, Amarja und Sechanja, um in den Städten der Priester ihren Brüdern abteilungsweise getreulich ihren Anteil zu geben, den Kleinen wie den Großen.
31.16 Überdies wurden sie in Geschlechtsregister eingetragen, alles, was männlich war, von drei Jahren an und darüber, alle, die in das Haus des HERRN gehen sollten nach der täglichen Ordnung an ihren Dienst auf ihren Posten, nach ihren Abteilungen.
31.17 Und zwar erfolgte die Eintragung der Priester nach ihren Vaterhäusern, und die der Leviten von zwanzig Jahren an und darüber mit Rücksicht auf ihre Ämter, die sie abteilungsweise zu versehen hatten.
31.18 Und sie hatten sich einzutragen samt ihren Kindern, ihren Weibern, ihren Söhnen und Töchtern, als ganze Gemeinde; denn gewissenhaft heiligten sie sich für das Heiligtum.
31.19 Und für die Söhne Aarons, die Priester, die in den zu ihren Städten gehörenden Ländereien wohnten , hatte es in jeder Stadt mit Namen bezeichnete Leute, welche die Austeilung an die männlichen Glieder der Priesterfamilien und an alle, die in die levitischen Geschlechtsregister eingetragen waren, zu besorgen hatten.
31.20 Also handelte Hiskia in ganz Juda und tat, was gut, recht und getreu war vor dem HERRN, seinem Gott.
31.21 Und in all seinem Werk, das er im Dienste des Hauses Gottes und nach dem Gesetze und Gebot unternahm, um seinen Gott zu suchen, handelte er von ganzem Herzen, und so gelang es ihm auch.
31.1 καὶ ὡς συνετελέσθη πάντα ταῦτα ἐξῆλθεν πᾶς ισραηλ οἱ εὑρεθέντες ἐν πόλεσιν ιουδα καὶ συνέτριψαν τὰς στήλας καὶ ἐξέκοψαν τὰ ἄλση καὶ κατέσπασαν τὰ ὑψηλὰ καὶ τοὺς βωμοὺς ἀπὸ πάσης τῆς ιουδαίας καὶ βενιαμιν καὶ ἐξ εφραιμ καὶ ἀπὸ μανασση ἕως εἰς τέλος καὶ ἐπέστρεψαν πᾶς ισραηλ ἕκαστος εἰς τὴν κληρονομίαν αὐτοῦ καὶ εἰς τὰς πόλεις αὐτῶν
31.2 καὶ ἔταξεν εζεκιας τὰς ἐφημερίας τῶν ἱερέων καὶ τῶν λευιτῶν καὶ τὰς ἐφημερίας ἑκάστου κατὰ τὴν ἑαυτοῦ λειτουργίαν τοῖς ἱερεῦσιν καὶ τοῖς λευίταις εἰς τὴν ὁλοκαύτωσιν καὶ εἰς τὴν θυσίαν τοῦ σωτηρίου καὶ αἰνεῖν καὶ ἐξομολογεῖσθαι καὶ λειτουργεῖν ἐν ταῖς πύλαις ἐν ταῖς αὐλαῖς οἴκου κυρίου
31.3 καὶ μερὶς τοῦ βασιλέως ἐκ τῶν ὑπαρχόντων αὐτοῦ εἰς τὰς ὁλοκαυτώσεις τὴν πρωινὴν καὶ τὴν δειλινὴν καὶ ὁλοκαυτώσεις εἰς σάββατα καὶ εἰς τὰς νουμηνίας καὶ εἰς τὰς ἑορτὰς τὰς γεγραμμένας ἐν τῷ νόμῳ κυρίου
31.4 καὶ εἶπεν τῷ λαῷ τοῖς κατοικοῦσιν ἐν ιερουσαλημ δοῦναι τὴν μερίδα τῶν ἱερέων καὶ τῶν λευιτῶν ὅπως κατισχύσωσιν ἐν τῇ λειτουργίᾳ οἴκου κυρίου
31.5 καὶ ὡς προσέταξεν τὸν λόγον ἐπλεόνασαν οἱ υἱοὶ ισραηλ ἀπαρχὴν σίτου καὶ οἴνου καὶ ἐλαίου καὶ μέλιτος καὶ πᾶν γένημα ἀγροῦ καὶ ἐπιδέκατα πάντα εἰς πλῆθος ἤνεγκαν
31.6 οἱ υἱοὶ ισραηλ καὶ ιουδα καὶ οἱ κατοικοῦντες ἐν ταῖς πόλεσιν ιουδα καὶ αὐτοὶ ἤνεγκαν ἐπιδέκατα μόσχων καὶ προβάτων καὶ ἐπιδέκατα αἰγῶν καὶ ἡγίασαν τῷ κυρίῳ θεῷ αὐτῶν καὶ εἰσήνεγκαν καὶ ἔθηκαν σωροὺς σωρούς
31.7 ἐν τῷ μηνὶ τῷ τρίτῳ ἤρξαντο οἱ σωροὶ θεμελιοῦσθαι καὶ ἐν τῷ ἑβδόμῳ μηνὶ συνετελέσθησαν
31.8 καὶ ἦλθεν εζεκιας καὶ οἱ ἄρχοντες καὶ εἶδον τοὺς σωροὺς καὶ ηὐλόγησαν τὸν κύριον καὶ τὸν λαὸν αὐτοῦ ισραηλ
31.9 καὶ ἐπυνθάνετο εζεκιας τῶν ἱερέων καὶ τῶν λευιτῶν ὑπὲρ τῶν σωρῶν
31.10 καὶ εἶπεν πρὸς αὐτὸν αζαριας ὁ ἱερεὺς ὁ ἄρχων εἰς οἶκον σαδωκ καὶ εἶπεν ἐξ οὗ ἦρκται ἡ ἀπαρχὴ φέρεσθαι εἰς οἶκον κυρίου ἐφάγομεν καὶ ἐπίομεν καὶ κατελίπομεν ὅτι κύριος ηὐλόγησεν τὸν λαὸν αὐτοῦ καὶ κατελίπομεν ἔτι τὸ πλῆθος τοῦτο
31.11 καὶ εἶπεν εζεκιας ἑτοιμάσαι παστοφόρια εἰς οἶκον κυρίου καὶ ἡτοίμασαν
31.12 καὶ εἰσήνεγκαν ἐκεῖ τὰς ἀπαρχὰς καὶ τὰ ἐπιδέκατα ἐν πίστει καὶ ἐπ' αὐτῶν ἐπιστάτης χωνενιας ὁ λευίτης καὶ σεμεϊ ὁ ἀδελφὸς αὐτοῦ διαδεχόμενος
31.13 καὶ ιιηλ καὶ οζαζιας καὶ ναεθ καὶ ασαηλ καὶ ιεριμωθ καὶ ιωζαβαθ καὶ ελιηλ καὶ σαμαχια καὶ μααθ καὶ βαναιας καὶ οἱ υἱοὶ αὐτοῦ καθεσταμένοι διὰ χωνενιου καὶ σεμεϊ τοῦ ἀδελφοῦ αὐτοῦ καθὼς προσέταξεν ὁ βασιλεὺς εζεκιας καὶ αζαριας ὁ ἡγούμενος οἴκου κυρίου
31.14 καὶ κωρη ὁ τοῦ ιεμνα ὁ λευίτης ὁ πυλωρὸς κατὰ ἀνατολὰς ἐπὶ τῶν δομάτων δοῦναι τὰς ἀπαρχὰς κυρίῳ καὶ τὰ ἅγια τῶν ἁγίων
31.15 διὰ χειρὸς οδομ καὶ βενιαμιν καὶ ἰησοῦς καὶ σεμεϊ καὶ αμαριας καὶ σεχονιας διὰ χειρὸς τῶν ἱερέων ἐν πίστει δοῦναι τοῖς ἀδελφοῖς αὐτῶν κατὰ τὰς ἐφημερίας κατὰ τὸν μέγαν καὶ τὸν μικρὸν
31.16 ἐκτὸς τῆς ἐπιγονῆς τῶν ἀρσενικῶν ἀπὸ τριετοῦς καὶ ἐπάνω παντὶ τῷ εἰσπορευομένῳ εἰς οἶκον κυρίου εἰς λόγον ἡμερῶν εἰς ἡμέραν εἰς λειτουργίαν ἐφημερίαις διατάξεως αὐτῶν
31.17 οὗτος ὁ καταλοχισμὸς τῶν ἱερέων κατ' οἴκους πατριῶν καὶ οἱ λευῖται ἐν ταῖς ἐφημερίαις αὐτῶν ἀπὸ εἰκοσαετοῦς καὶ ἐπάνω ἐν διατάξει
31.18 ἐν καταλοχίαις ἐν πάσῃ ἐπιγονῇ υἱῶν αὐτῶν καὶ θυγατέρων αὐτῶν εἰς πᾶν τὸ πλῆθος ὅτι ἐν πίστει ἥγνισαν τὸ ἅγιον
31.19 τοῖς υἱοῖς ααρων τοῖς ἱερατεύουσιν καὶ οἱ ἀπὸ τῶν πόλεων αὐτῶν ἐν πάσῃ πόλει καὶ πόλει ἄνδρες οἳ ὠνομάσθησαν ἐν ὀνόματι δοῦναι μερίδα παντὶ ἀρσενικῷ ἐν τοῖς ἱερεῦσιν καὶ παντὶ καταριθμουμένῳ ἐν τοῖς λευίταις
31.20 καὶ ἐποίησεν οὕτως εζεκιας ἐν παντὶ ιουδα καὶ ἐποίησεν τὸ καλὸν καὶ τὸ εὐθὲς ἐναντίον τοῦ κυρίου θεοῦ αὐτοῦ
31.21 καὶ ἐν παντὶ ἔργῳ ἐν ᾧ ἤρξατο ἐν ἐργασίᾳ ἐν οἴκῳ κυρίου καὶ ἐν τῷ νόμῳ καὶ ἐν τοῖς προστάγμασιν ἐξεζήτησεν τὸν θεὸν αὐτοῦ ἐξ ὅλης ψυχῆς αὐτοῦ καὶ ἐποίησεν καὶ εὐοδώθη
31.1 kai ohs synetelestheh panta tayta exehlthen pas israehl oi eyrethentes en polesin ioyda kai synetripsan tas stehlas kai exekopsan ta alseh kai katespasan ta ypsehla kai toys bohmoys apo pasehs tehs ioydaias kai beniamin kai ex ephraim kai apo manasseh eohs eis telos kai epestrepsan pas israehl ekastos eis tehn klehronomian aytoy kai eis tas poleis aytohn
31.2 kai etaxen ezekias tas ephehmerias tohn iereohn kai tohn leyitohn kai tas ephehmerias ekastoy kata tehn eaytoy leitoyrgian tois iereysin kai tois leyitais eis tehn olokaytohsin kai eis tehn thysian toy sohtehrioy kai ainein kai exomologeisthai kai leitoyrgein en tais pylais en tais aylais oikoy kyrioy
31.3 kai meris toy basileohs ek tohn yparchontohn aytoy eis tas olokaytohseis tehn prohinehn kai tehn deilinehn kai olokaytohseis eis sabbata kai eis tas noymehnias kai eis tas eortas tas gegrammenas en toh nomoh kyrioy
31.4 kai eipen toh laoh tois katoikoysin en ieroysalehm doynai tehn merida tohn iereohn kai tohn leyitohn opohs katischysohsin en teh leitoyrgia oikoy kyrioy
31.5 kai ohs prosetaxen ton logon epleonasan oi yioi israehl aparchehn sitoy kai oinoy kai elaioy kai melitos kai pan genehma agroy kai epidekata panta eis plehthos ehnegkan
31.6 oi yioi israehl kai ioyda kai oi katoikoyntes en tais polesin ioyda kai aytoi ehnegkan epidekata moschohn kai probatohn kai epidekata aigohn kai ehgiasan toh kyrioh theoh aytohn kai eisehnegkan kai ethehkan sohroys sohroys
31.7 en toh mehni toh tritoh ehrxanto oi sohroi themelioysthai kai en toh ebdomoh mehni synetelesthehsan
31.8 kai ehlthen ezekias kai oi archontes kai eidon toys sohroys kai ehylogehsan ton kyrion kai ton laon aytoy israehl
31.9 kai epynthaneto ezekias tohn iereohn kai tohn leyitohn yper tohn sohrohn
31.10 kai eipen pros ayton azarias o iereys o archohn eis oikon sadohk kai eipen ex oy ehrktai eh aparcheh pheresthai eis oikon kyrioy ephagomen kai epiomen kai katelipomen oti kyrios ehylogehsen ton laon aytoy kai katelipomen eti to plehthos toyto
31.11 kai eipen ezekias etoimasai pastophoria eis oikon kyrioy kai ehtoimasan
31.12 kai eisehnegkan ekei tas aparchas kai ta epidekata en pistei kai ep' aytohn epistatehs chohnenias o leyitehs kai semei o adelphos aytoy diadechomenos
31.13 kai iiehl kai ozazias kai naeth kai asaehl kai ierimohth kai iohzabath kai eliehl kai samachia kai maath kai banaias kai oi yioi aytoy kathestamenoi dia chohnenioy kai semei toy adelphoy aytoy kathohs prosetaxen o basileys ezekias kai azarias o ehgoymenos oikoy kyrioy
31.14 kai kohreh o toy iemna o leyitehs o pylohros kata anatolas epi tohn domatohn doynai tas aparchas kyrioh kai ta agia tohn agiohn
31.15 dia cheiros odom kai beniamin kai iehsoys kai semei kai amarias kai sechonias dia cheiros tohn iereohn en pistei doynai tois adelphois aytohn kata tas ephehmerias kata ton megan kai ton mikron
31.16 ektos tehs epigonehs tohn arsenikohn apo trietoys kai epanoh panti toh eisporeyomenoh eis oikon kyrioy eis logon ehmerohn eis ehmeran eis leitoyrgian ephehmeriais diataxeohs aytohn
31.17 oytos o katalochismos tohn iereohn kat' oikoys patriohn kai oi leyitai en tais ephehmeriais aytohn apo eikosaetoys kai epanoh en diataxei
31.18 en katalochiais en paseh epigoneh yiohn aytohn kai thygaterohn aytohn eis pan to plehthos oti en pistei ehgnisan to agion
31.19 tois yiois aarohn tois ierateyoysin kai oi apo tohn poleohn aytohn en paseh polei kai polei andres oi ohnomasthehsan en onomati doynai merida panti arsenikoh en tois iereysin kai panti katarithmoymenoh en tois leyitais
31.20 kai epoiehsen oytohs ezekias en panti ioyda kai epoiehsen to kalon kai to eythes enantion toy kyrioy theoy aytoy
31.21 kai en panti ergoh en oh ehrxato en ergasia en oikoh kyrioy kai en toh nomoh kai en tois prostagmasin exezehtehsen ton theon aytoy ex olehs psychehs aytoy kai epoiehsen kai eyodohtheh
31.1 וּכְכַלֹּות כָּל־זֹאת יָצְאוּ כָּל־יִשְׂרָאֵל הַנִּמְצְאִים לְעָרֵי יְהוּדָה וַיְשַׁבְּרוּ הַמַּצֵּבֹות וַיְגַדְּעוּ הָאֲשֵׁרִים וַיְנַתְּצוּ אֶת־הַבָּמֹות וְאֶת־הַמִּזְבְּחֹת מִכָּל־יְהוּדָה וּבִנְיָמִן וּבְאֶפְרַיִם וּמְנַשֶּׁה עַד־לְכַלֵּה וַיָּשׁוּבוּ כָּל־בְּנֵי יִשְׂרָאֵל אִישׁ לַאֲחֻזָּתֹו לְעָרֵיהֶם׃ ס
31.2 וַיַּעֲמֵד יְחִזְקִיָּהוּ אֶת־מַחְלְקֹות הַכֹּהֲנִים וְהַלְוִיִּם עַל־מַחְלְקֹותָם אִישׁ ׀ כְּפִי עֲבֹדָתֹו לַכֹּהֲנִים וְלַלְוִיִּם לְעֹלָה וְלִשְׁלָמִים לְשָׁרֵת וּלְהֹדֹות וּלְהַלֵּל בְּשַׁעֲרֵי מַחֲנֹות יְהוָה׃ ס
31.3 וּמְנָת הַמֶּלֶךְ מִן־רְכוּשֹׁו לָעֹלֹות לְעֹלֹות הַבֹּקֶר וְהָעֶרֶב וְהָעֹלֹות לַשַּׁבָּתֹות וְלֶחֳדָשִׁים וְלַמֹּעֲדִים כַּכָּתוּב בְּתֹורַת יְהוָה׃
31.4 וַיֹּאמֶר לָעָם לְיֹושְׁבֵי יְרוּשָׁלִַם לָתֵת מְנָת הַכֹּהֲנִים וְהַלְוִיִּם לְמַעַן יֶחֶזְקוּ בְּתֹורַת יְהוָה׃
31.5 וְכִפְרֹץ הַדָּבָר הִרְבּוּ בְנֵי־יִשְׂרָאֵל רֵאשִׁית דָּגָן תִּירֹושׁ וְיִצְהָר וּדְבַשׁ וְכֹל תְּבוּאַת שָׂדֶה וּמַעְשַׂר הַכֹּל לָרֹב הֵבִיאוּ׃
31.6 וּבְנֵי יִשְׂרָאֵל וִיהוּדָה הַיֹּושְׁבִים בְּעָרֵי יְהוּדָה גַּם־הֵם מַעְשַׂר בָּקָר וָצֹאן וּמַעְשַׂר קָדָשִׁים הַמְקֻדָּשִׁים לַיהוָה אֱלֹהֵיהֶם הֵבִיאוּ וַיִּתְּנוּ עֲרֵמֹות עֲרֵמֹות׃ ס
31.7 בַּחֹדֶשׁ הַשְּׁלִשִׁי הֵחֵלּוּ הָעֲרֵמֹות לְיִסֹּוד וּבַחֹדֶשׁ הַשְּׁבִיעִי כִּלּוּ׃ ס
31.8 וַיָּבֹאוּ יְחִזְקִיָּהוּ וְהַשָּׂרִים וַיִּרְאוּ אֶת־הָעֲרֵמֹות וַיְבָרֲכוּ אֶת־יְהוָה וְאֵת עַמֹּו יִשְׂרָאֵל׃ פ
31.9 וַיִּדְרֹשׁ יְחִזְקִיָּהוּ עַל־הַכֹּהֲנִים וְהַלְוִיִּם עַל־הָעֲרֵמֹות׃
31.10 וַיֹּאמֶר אֵלָיו עֲזַרְיָהוּ הַכֹּהֵן הָרֹאשׁ לְבֵית צָדֹוק וַיֹּאמֶר מֵהָחֵל הַתְּרוּמָה לָבִיא בֵית־יְהוָה אָכֹול וְשָׂבֹועַ וְהֹותֵר עַד־לָרֹוב כִּי יְהוָה בֵּרַךְ אֶת־עַמֹּו וְהַנֹּותָר אֶת־הֶהָמֹון הַזֶּה׃ ס
31.11 וַיֹּאמֶר יְחִזְקִיָּהוּ לְהָכִין לְשָׁכֹות בְּבֵית יְהוָה וַיָּכִינוּ׃
31.12 וַיָּבִיאוּ אֶת־הַתְּרוּמָה וְהַמַּעֲשֵׂר וְהַקֳּדָשִׁים בֶּאֱמוּנָה וַעֲלֵיהֶם נָגִיד [כֹּונַנְיָהוּ כ] (כָּנַנְיָהוּ ק) הַלֵּוִי וְשִׁמְעִי אָחִיהוּ מִשְׁנֶה׃
31.13 וִיחִיאֵל וַעֲזַזְיָהוּ וְנַחַת וַעֲשָׂהאֵל וִירִימֹות וְיֹוזָבָד וֶאֱלִיאֵל וְיִסְמַכְיָהוּ וּמַחַת וּבְנָיָהוּ פְּקִידִים מִיַּד [כָּונַנְיָהוּ כ] (כָּנַנְיָהוּ ק) וְשִׁמְעִי אָחִיו בְּמִפְקַד יְחִזְקִיָּהוּ הַמֶּלֶךְ וַעֲזַרְיָהוּ נְגִיד בֵּית־הָאֱלֹהִים׃
31.14 וְקֹורֵא בֶן־יִמְנָה הַלֵּוִי הַשֹּׁועֵר לַמִּזְרָחָה עַל נִדְבֹות הָאֱלֹהִים לָתֵת תְּרוּמַת יְהוָה וְקָדְשֵׁי הַקֳּדָשִׁים׃
31.15 וְעַל־יָדֹו עֵדֶן וּמִנְיָמִן וְיֵשׁוּעַ וּשְׁמַעְיָהוּ אֲמַרְיָהוּ וּשְׁכַנְיָהוּ בְּעָרֵי הַכֹּהֲנִים בֶּאֱמוּנָה לָתֵת לַאֲחֵיהֶם בְּמַחְלְקֹות כַּגָּדֹול כַּקָּטָן׃
31.16 מִלְּבַד הִתְיַחְשָׂם לִזְכָרִים מִבֶּן שָׁלֹושׁ שָׁנִים וּלְמַעְלָה לְכָל־הַבָּא לְבֵית־יְהוָה לִדְבַר־יֹום בְּיֹומֹו לַעֲבֹודָתָם בְּמִשְׁמְרֹותָם כְּמַחְלְקֹותֵיהֶם׃
31.17 וְאֵת הִתְיַחֵשׂ הַכֹּהֲנִים לְבֵית אֲבֹותֵיהֶם וְהַלְוִיִּם מִבֶּן עֶשְׂרִים שָׁנָה וּלְמָעְלָה בְּמִשְׁמְרֹותֵיהֶם בְּמַחְלְקֹותֵיהֶם׃
31.18 וּלְהִתְיַחֵשׂ בְּכָל־טַפָּם נְשֵׁיהֶם וּבְנֵיהֶם וּבְנֹותֵיהֶם לְכָל־קָהָל כִּי בֶאֱמוּנָתָם יִתְקַדְּשׁוּ־קֹדֶשׁ׃
31.19 וְלִבְנֵי אַהֲרֹן הַכֹּהֲנִים בִּשְׂדֵי מִגְרַשׁ עָרֵיהֶם בְּכָל־עִיר וָעִיר אֲנָשִׁים אֲשֶׁר נִקְּבוּ בְּשֵׁמֹות לָתֵת מָנֹות לְכָל־זָכָר בַּכֹּהֲנִים וּלְכָל־הִתְיַחֵשׂ בַּלְוִיִּם׃
31.20 וַיַּעַשׂ כָּזֹאת יְחִזְקִיָּהוּ בְּכָל־יְהוּדָה וַיַּעַשׂ הַטֹּוב וְהַיָּשָׁר וְהָאֱמֶת לִפְנֵי יְהוָה אֱלֹהָיו׃
31.21 וּבְכָל־מַעֲשֶׂה אֲשֶׁר־הֵחֵל ׀ בַּעֲבֹודַת בֵּית־הָאֱלֹהִים וּבַתֹּורָה וּבַמִּצְוָה לִדְרֹשׁ לֵאלֹהָיו בְּכָל־לְבָבֹו עָשָׂה וְהִצְלִיחַ׃ פ
31.1 wkkalowt kaal-zoAt jaacAw kaal-jixraaAel HanimcAijm lOaarej jHwdaaH wajxxabrw Hamacebowt wajgadOw HaaAaxxerijm wajnatcw Aaet-Habaamowt wAaet-Hamizbhot mikaal-jHwdaaH wbinjaamin wbAaeprajim wmnaxxaeH Oad-lkaleH wajaaxxwbw kaal-bnej jixraaAel Aijxx laAahuzaatow lOaarejHaem׃ s
31.2 wajaOamed jhizqijaaHw Aaet-mahlqowt HakoHanijm wHalwijim Oal-mahlqowtaam Aijxx kpij Oabodaatow lakoHanijm wlalwijim lOolaaH wlixxlaamijm lxxaaret wlHodowt wlHalel bxxaOarej mahanowt jHwaaH׃ s
31.3 wmnaat Hamaelaek min-rkwxxow laaOolowt lOolowt Haboqaer wHaaOaeraeb wHaaOolowt laxxabaatowt wlaehaadaaxxijm wlamoOadijm kakaatwb btowrat jHwaaH׃
31.4 wajoAmaer laaOaam ljowxxbej jrwxxaalaim laatet mnaat HakoHanijm wHalwijim lmaOan jaehaezqw btowrat jHwaaH׃
31.5 wkiproc Hadaabaar Hirbw bnej-jixraaAel reAxxijt daagaan tijrowxx wjicHaar wdbaxx wkol tbwAat xaadaeH wmaOxar Hakol laarob HebijAw׃
31.6 wbnej jixraaAel wijHwdaaH Hajowxxbijm bOaarej jHwdaaH gam-Hem maOxar baaqaar waacoAn wmaOxar qaadaaxxijm Hamqudaaxxijm lajHwaaH AaeloHejHaem HebijAw wajitnw Oaremowt Oaremowt׃ s
31.7 bahodaexx Haxxlixxij Hehelw HaaOaremowt ljisowd wbahodaexx HaxxbijOij kilw׃ s
31.8 wajaaboAw jhizqijaaHw wHaxaarijm wajirAw Aaet-HaaOaremowt wajbaarakw Aaet-jHwaaH wAet Oamow jixraaAel׃ p
31.9 wajidroxx jhizqijaaHw Oal-HakoHanijm wHalwijim Oal-HaaOaremowt׃
31.10 wajoAmaer Aelaajw OazarjaaHw HakoHen HaaroAxx lbejt caadowq wajoAmaer meHaahel HatrwmaaH laabijA bejt-jHwaaH Aaakowl wxaabowOa wHowter Oad-laarowb kij jHwaaH berak Aaet-Oamow wHanowtaar Aaet-HaeHaamown HazaeH׃ s
31.11 wajoAmaer jhizqijaaHw lHaakijn lxxaakowt bbejt jHwaaH wajaakijnw׃
31.12 wajaabijAw Aaet-HatrwmaaH wHamaOaxer wHaqaadaaxxijm baeAaemwnaaH waOalejHaem naagijd [kownanjaaHw k] (kaananjaaHw q) Halewij wxximOij AaahijHw mixxnaeH׃
31.13 wijhijAel waOazazjaaHw wnahat waOaxaaHAel wijrijmowt wjowzaabaad waeAaelijAel wjismakjaaHw wmahat wbnaajaaHw pqijdijm mijad [kaawnanjaaHw k] (kaananjaaHw q) wxximOij Aaahijw bmipqad jhizqijaaHw Hamaelaek waOazarjaaHw ngijd bejt-HaaAaeloHijm׃
31.14 wqowreA baen-jimnaaH Halewij HaxxowOer lamizraahaaH Oal nidbowt HaaAaeloHijm laatet trwmat jHwaaH wqaadxxej Haqaadaaxxijm׃
31.15 wOal-jaadow Oedaen wminjaamin wjexxwOa wxxmaOjaaHw AamarjaaHw wxxkanjaaHw bOaarej HakoHanijm baeAaemwnaaH laatet laAahejHaem bmahlqowt kagaadowl kaqaaTaan׃
31.16 milbad Hitjahxaam lizkaarijm mibaen xxaalowxx xxaanijm wlmaOlaaH lkaal-HabaaA lbejt-jHwaaH lidbar-jowm bjowmow laOabowdaataam bmixxmrowtaam kmahlqowtejHaem׃
31.17 wAet Hitjahex HakoHanijm lbejt AabowtejHaem wHalwijim mibaen Oaexrijm xxaanaaH wlmaaOlaaH bmixxmrowtejHaem bmahlqowtejHaem׃
31.18 wlHitjahex bkaal-Tapaam nxxejHaem wbnejHaem wbnowtejHaem lkaal-qaaHaal kij baeAaemwnaataam jitqadxxw-qodaexx׃
31.19 wlibnej AaHaron HakoHanijm bixdej migraxx OaarejHaem bkaal-Oijr waaOijr Aanaaxxijm Aaxxaer niqbw bxxemowt laatet maanowt lkaal-zaakaar bakoHanijm wlkaal-Hitjahex balwijim׃
31.20 wajaOax kaazoAt jhizqijaaHw bkaal-jHwdaaH wajaOax HaTowb wHajaaxxaar wHaaAaemaet lipnej jHwaaH AaeloHaajw׃
31.21 wbkaal-maOaxaeH Aaxxaer-Hehel baOabowdat bejt-HaaAaeloHijm wbatowraaH wbamicwaaH lidroxx leAloHaajw bkaal-lbaabow OaaxaaH wHiclijha׃ p
31.1 וככלות כל־זאת יצאו כל־ישראל הנמצאים לערי יהודה וישברו המצבות ויגדעו האשרים וינתצו את־הבמות ואת־המזבחת מכל־יהודה ובנימן ובאפרים ומנשה עד־לכלה וישובו כל־בני ישראל איש לאחזתו לעריהם׃ ס
31.2 ויעמד יחזקיהו את־מחלקות הכהנים והלוים על־מחלקותם איש ׀ כפי עבדתו לכהנים וללוים לעלה ולשלמים לשרת ולהדות ולהלל בשערי מחנות יהוה׃ ס
31.3 ומנת המלך מן־רכושו לעלות לעלות הבקר והערב והעלות לשבתות ולחדשים ולמעדים ככתוב בתורת יהוה׃
31.4 ויאמר לעם ליושבי ירושלם לתת מנת הכהנים והלוים למען יחזקו בתורת יהוה׃
31.5 וכפרץ הדבר הרבו בני־ישראל ראשית דגן תירוש ויצהר ודבש וכל תבואת שדה ומעשר הכל לרב הביאו׃
31.6 ובני ישראל ויהודה היושבים בערי יהודה גם־הם מעשר בקר וצאן ומעשר קדשים המקדשים ליהוה אלהיהם הביאו ויתנו ערמות ערמות׃ ס
31.7 בחדש השלשי החלו הערמות ליסוד ובחדש השביעי כלו׃ ס
31.8 ויבאו יחזקיהו והשרים ויראו את־הערמות ויברכו את־יהוה ואת עמו ישראל׃ פ
31.9 וידרש יחזקיהו על־הכהנים והלוים על־הערמות׃
31.10 ויאמר אליו עזריהו הכהן הראש לבית צדוק ויאמר מהחל התרומה לביא בית־יהוה אכול ושבוע והותר עד־לרוב כי יהוה ברך את־עמו והנותר את־ההמון הזה׃ ס
31.11 ויאמר יחזקיהו להכין לשכות בבית יהוה ויכינו׃
31.12 ויביאו את־התרומה והמעשר והקדשים באמונה ועליהם נגיד [כונניהו כ] (כנניהו ק) הלוי ושמעי אחיהו משנה׃
31.13 ויחיאל ועזזיהו ונחת ועשהאל וירימות ויוזבד ואליאל ויסמכיהו ומחת ובניהו פקידים מיד [כונניהו כ] (כנניהו ק) ושמעי אחיו במפקד יחזקיהו המלך ועזריהו נגיד בית־האלהים׃
31.14 וקורא בן־ימנה הלוי השוער למזרחה על נדבות האלהים לתת תרומת יהוה וקדשי הקדשים׃
31.15 ועל־ידו עדן ומנימן וישוע ושמעיהו אמריהו ושכניהו בערי הכהנים באמונה לתת לאחיהם במחלקות כגדול כקטן׃
31.16 מלבד התיחשם לזכרים מבן שלוש שנים ולמעלה לכל־הבא לבית־יהוה לדבר־יום ביומו לעבודתם במשמרותם כמחלקותיהם׃
31.17 ואת התיחש הכהנים לבית אבותיהם והלוים מבן עשרים שנה ולמעלה במשמרותיהם במחלקותיהם׃
31.18 ולהתיחש בכל־טפם נשיהם ובניהם ובנותיהם לכל־קהל כי באמונתם יתקדשו־קדש׃
31.19 ולבני אהרן הכהנים בשדי מגרש עריהם בכל־עיר ועיר אנשים אשר נקבו בשמות לתת מנות לכל־זכר בכהנים ולכל־התיחש בלוים׃
31.20 ויעש כזאת יחזקיהו בכל־יהודה ויעש הטוב והישר והאמת לפני יהוה אלהיו׃
31.21 ובכל־מעשה אשר־החל ׀ בעבודת בית־האלהים ובתורה ובמצוה לדרש לאלהיו בכל־לבבו עשה והצליח׃ פ
31.1 wkklwt kl-zAt jcAw kl-jxrAl HnmcAjm lOrj jHwdH wjxbrw Hmcbwt wjgdOw HAxrjm wjntcw At-Hbmwt wAt-Hmzbht mkl-jHwdH wbnjmn wbAprjm wmnxH Od-lklH wjxwbw kl-bnj jxrAl Ajx lAhztw lOrjHm׃ s
31.2 wjOmd jhzqjHw At-mhlqwt HkHnjm wHlwjm Ol-mhlqwtm Ajx kpj Obdtw lkHnjm wllwjm lOlH wlxlmjm lxrt wlHdwt wlHll bxOrj mhnwt jHwH׃ s
31.3 wmnt Hmlk mn-rkwxw lOlwt lOlwt Hbqr wHOrb wHOlwt lxbtwt wlhdxjm wlmOdjm kktwb btwrt jHwH׃
31.4 wjAmr lOm ljwxbj jrwxlm ltt mnt HkHnjm wHlwjm lmOn jhzqw btwrt jHwH׃
31.5 wkprc Hdbr Hrbw bnj-jxrAl rAxjt dgn tjrwx wjcHr wdbx wkl tbwAt xdH wmOxr Hkl lrb HbjAw׃
31.6 wbnj jxrAl wjHwdH Hjwxbjm bOrj jHwdH gm-Hm mOxr bqr wcAn wmOxr qdxjm Hmqdxjm ljHwH AlHjHm HbjAw wjtnw Ormwt Ormwt׃ s
31.7 bhdx Hxlxj Hhlw HOrmwt ljswd wbhdx HxbjOj klw׃ s
31.8 wjbAw jhzqjHw wHxrjm wjrAw At-HOrmwt wjbrkw At-jHwH wAt Omw jxrAl׃ p
31.9 wjdrx jhzqjHw Ol-HkHnjm wHlwjm Ol-HOrmwt׃
31.10 wjAmr Aljw OzrjHw HkHn HrAx lbjt cdwq wjAmr mHhl HtrwmH lbjA bjt-jHwH Akwl wxbwO wHwtr Od-lrwb kj jHwH brk At-Omw wHnwtr At-HHmwn HzH׃ s
31.11 wjAmr jhzqjHw lHkjn lxkwt bbjt jHwH wjkjnw׃
31.12 wjbjAw At-HtrwmH wHmOxr wHqdxjm bAmwnH wOljHm ngjd [kwnnjHw k] (knnjHw q) Hlwj wxmOj AhjHw mxnH׃
31.13 wjhjAl wOzzjHw wnht wOxHAl wjrjmwt wjwzbd wAljAl wjsmkjHw wmht wbnjHw pqjdjm mjd [kwnnjHw k] (knnjHw q) wxmOj Ahjw bmpqd jhzqjHw Hmlk wOzrjHw ngjd bjt-HAlHjm׃
31.14 wqwrA bn-jmnH Hlwj HxwOr lmzrhH Ol ndbwt HAlHjm ltt trwmt jHwH wqdxj Hqdxjm׃
31.15 wOl-jdw Odn wmnjmn wjxwO wxmOjHw AmrjHw wxknjHw bOrj HkHnjm bAmwnH ltt lAhjHm bmhlqwt kgdwl kqTn׃
31.16 mlbd Htjhxm lzkrjm mbn xlwx xnjm wlmOlH lkl-HbA lbjt-jHwH ldbr-jwm bjwmw lObwdtm bmxmrwtm kmhlqwtjHm׃
31.17 wAt Htjhx HkHnjm lbjt AbwtjHm wHlwjm mbn Oxrjm xnH wlmOlH bmxmrwtjHm bmhlqwtjHm׃
31.18 wlHtjhx bkl-Tpm nxjHm wbnjHm wbnwtjHm lkl-qHl kj bAmwntm jtqdxw-qdx׃
31.19 wlbnj AHrn HkHnjm bxdj mgrx OrjHm bkl-Ojr wOjr Anxjm Axr nqbw bxmwt ltt mnwt lkl-zkr bkHnjm wlkl-Htjhx blwjm׃
31.20 wjOx kzAt jhzqjHw bkl-jHwdH wjOx HTwb wHjxr wHAmt lpnj jHwH AlHjw׃
31.21 wbkl-mOxH Axr-Hhl bObwdt bjt-HAlHjm wbtwrH wbmcwH ldrx lAlHjw bkl-lbbw OxH wHcljh׃ p
31.1 Cumque haec fuissent rite celebrata, egressus est omnis Israel, qui inventus fuerat in urbibus Iudae, et fregerunt simulacra succideruntque palos, demoliti sunt excelsa et altaria destruxerunt non solum de universo Iuda et Beniamin, sed et de Ephraim quoque et Manasse, donec penitus everterent. Reversique sunt omnes filii Israel in possessiones et civitates suas.
31.2 Ezechias autem constituit turmas sacerdotales et leviticas per divisiones suas, unumquemque in officio proprio tam sacerdotum videlicet quam Levitarum, ad holocausta et pacifica, ut ministrarent et confiterentur canerentque laudes in portis castrorum Domini.
31.3 Pars autem regis erat, ut de propria eius substantia offerretur holocaustum mane semper et vespere, sabbatis quoque et calendis et sollemnitatibus ceteris, sicut scriptum est in lege Moysi.
31.4 Praecepit etiam populo habitanti Ierusalem, ut darent partes sacerdotibus et Levitis, ut possent vacare legi Domini.
31.5 Quod cum percrebruisset in auribus multitudinis, plurimas obtulere primitias filii Israel frumenti, vini et olei, mellis quoque et omnium, quae gignit humus, et decimas obtulerunt de omnibus abundanter.
31.6 Sed et filii Israel et Iudae, qui habitabant in urbibus Iudae, obtulerunt decimas boum et ovium decimasque sanctorum, quae sanctificabant Domino Deo suo; atque universa portantes fecerunt acervos plurimos.
31.7 Mense tertio coeperunt acervorum iacere fundamenta et mense septimo compleverunt eos.
31.8 Cumque ingressi fuissent Ezechias et principes, viderunt acervos et benedixerunt Domino ac populo Israel.
31.9 Interrogavitque Ezechias sacerdotes et Levitas, cur ita iacerent acervi.
31.10 Respondit illi Azarias sacerdos primus de stirpe Sadoc dicens: “ Ex quo coeperunt offerre donationem in domum Domini, comedimus et saturati sumus, et remanserunt plurima, eo quod benedixerit Dominus populo suo; reliquiarum autem copia est ista, quam cernis ”.
31.11 Praecepit igitur Ezechias, ut praepararent cellas in domo Domini. Quod cum fecissent,
31.12 intulerunt tam donationem quam decimas et quaecumque sanctificaverant fideliter. Fuit autem praefectus eorum Chonenias Levita et Semei frater eius secundus,
31.13 post quem Iahiel et Azazias et Nahath et Asael et Ierimoth, Iozabad quoque et Eliel et Iesmachias et Mahath et Banaias praepositi sub manibus Choneniae et Semei fratris eius ex imperio Ezechiae regis et Azariae pontificis domus Dei.
31.14 Core vero filius Iemna Levites et ianitor orientalis portae praepositus erat iis, quae sponte offerebantur Domino, ad distribuendum donationem Domini et sanctissima.
31.15 Et sub cura eius Eden et Beniamin, Iesua et Semeias, Amarias quoque et Sechenias in civitatibus sacerdotum, ut fideliter distribuerent fratribus suis tam maioribus quam minoribus in divisionibus suis,
31.16 dummodo recensiti essent mares ab annis tribus et supra, cuncti qui ingrediebantur templum Domini, ut singulorum dierum ministeria observarent iuxta divisiones suas.
31.17 Sacerdotes recensiti erant per familias, et Levitae a vicesimo anno et supra per ministeria et turmas suas.
31.18 Et recensita erat universa familia omnis turmae, tam pro uxoribus quam liberis eorum utriusque sexus, quia in fidelitate servitii ipsorum sanctificati erant omnes.
31.19 Porro pro filiis Aaron, sacerdotibus in agris et suburbanis urbium singularum dispositi erant nominatim viri, qui partes distribuerent universo sexui masculino de sacerdotibus et omni, qui recensitus erat inter Levitas.
31.20 Fecit ergo Ezechias secundum haec in omni Iuda operatusque est bonum et rectum et verum coram Domino Deo suo.
31.21 Et in universo opere, quod coepit in servitio domus Dei, et iuxta legem et praeceptum volens requirere Deum suum, in toto corde suo operatus et prosperatus est.
32.1 Nach diesen Geschichten und dieser bewiesenen Treue kam Sanherib, der König von Assyrien, und rückte in Juda ein und belagerte die festen Städte und gedachte sie zu erobern.
32.2 Als aber Hiskia sah, daß Sanherib gekommen war und die Absicht hatte, wider Jerusalem zu streiten,
32.3 beschloß er mit seinen Obersten und seinen Gewaltigen, die Wasserquellen draußen vor der Stadt zu verstopfen; und sie halfen ihm.
32.4 Und die Leute versammelten sich in großer Zahl und verstopften alle Brunnen und den Bach, der mitten durch das Land läuft, und sprachen: Warum sollten die Könige von Assyrien viel Wasser finden, wenn sie kommen?
32.5 Und er faßte Mut und baute die Mauer allenthalben, wo sie zerrissen war, und erhöhte die Türme und baute draußen noch eine andere Mauer und befestigte das Millo an der Stadt Davids. Auch machte er viele Wurfgeschosse und Schilde
32.6 und setzte kriegstüchtige Hauptleute über das Volk und versammelte sie zu sich auf den Platz am Tore der Stadt, sprach ihnen Mut zu und sagte:
32.7 Seid stark und fest! Fürchtet euch nicht und erschrecket nicht vor dem König von Assyrien noch vor dem ganzen Haufen, der bei ihm ist; denn mit uns ist ein Größerer als mit ihm;
32.8 mit ihm ist ein fleischlicher Arm, mit uns aber ist der HERR, unser Gott, um uns zu helfen und für uns Krieg zu führen! Und das Volk verließ sich auf die Worte Hiskias, des Königs von Juda.
32.9 Darnach sandte Sanherib, der König von Assyrien, seine Knechte gen Jerusalem (denn er lag vor Lachis mit seinem ganzen Heer) zu Hiskia, dem König von Juda, und zu ganz Juda, das zu Jerusalem war, und ließ ihm sagen:
32.10 So spricht Sanherib, der König von Assyrien: Worauf verlasset ihr euch, die ihr in dem belagerten Jerusalem sitzet?
32.11 Verführt euch nicht Hiskia, vor Hunger und Durst zu sterben, indem er sagt: Der HERR, unser Gott, wird uns aus der Hand des Königs von Assyrien erretten?
32.12 Hat aber nicht derselbe Hiskia seine Höhen und Altäre weggeschafft und Juda und Jerusalem befohlen: Vor einem einzigen Altar sollt ihr anbeten und räuchern?
32.13 Wisset ihr nicht, was ich und meine Väter allen Völkern der Länder getan haben? Haben auch die Götter der Nationen in den Ländern jemals ihre Länder aus meiner Hand zu erretten vermocht?
32.14 Wer ist unter allen Göttern dieser Nationen, die meine Väter ganz und gar vernichtet haben, der sein Volk aus meiner Hand zu erretten vermochte, daß euer Gott euch aus meiner Hand erretten könnte?
32.15 So lasset euch nun durch Hiskia nicht verführen und lasset euch nicht also von ihm bereden und glaubet ihm nicht! Denn da kein Gott irgend einer Nation oder eines Königreiches sein Volk aus meiner Hand und aus der Hand meiner Väter zu erretten vermochte, so wird auch euer Gott euch nicht aus meiner Hand zu erretten vermögen!
32.16 Und noch mehr redeten seine Knechte wider Gott, den HERRN, und wider seinen Knecht Hiskia.
32.17 Er schrieb auch Briefe, um den HERRN, den Gott Israels, zu schmähen, und redete wider ihn und sprach: Wie die Götter der Nationen in den Ländern ihr Volk nicht aus meiner Hand errettet haben, so wird auch der Gott Hiskias sein Volk nicht aus meiner Hand erretten!
32.18 Und sie riefen mit lauter Stimme, auf jüdisch, zum Volk von Jerusalem, das auf den Mauern war, um es furchtsam zu machen und zu erschrecken und so die Stadt gewinnen zu können;
32.19 und sie redeten vom Gott Jerusalems wie von den Göttern der Heidenvölker, die ein Werk von Menschenhänden sind.
32.20 Aber der König Hiskia und der Prophet Jesaja, der Sohn des Amoz, beteten deshalb und schrieen zum Himmel.
32.21 Und der HERR sandte einen Engel, der vertilgte alle Gewaltigen des Heeres und die Fürsten und die Obersten im Lager des Königs von Assyrien, daß er mit Schanden in sein Land zurückkehrte. Und als er in das Haus seines Gottes ging, fällten ihn daselbst durchs Schwert einige seiner leiblichen Söhne.
32.22 Also rettete der HERR den Hiskia und die Einwohner von Jerusalem aus der Hand Sanheribs, des Königs von Assyrien, und aus der Hand aller andern und verschaffte ihnen Ruhe auf allen Seiten;
32.23 so daß viele dem HERRN Geschenke brachten nach Jerusalem und Hiskia, dem König von Juda, Kostbarkeiten; und er stieg darnach in der Achtung aller Nationen.
32.24 Zu jener Zeit ward Hiskia todkrank. Da betete er zum HERRN; der redete mit ihm und gab ihm ein Wunderzeichen.
32.25 Aber Hiskia vergalt die Wohltat nicht, die ihm widerfahren war, sondern sein Herz erhob sich. Da kam der Zorn über ihn und über Juda und Jerusalem.
32.26 Als aber Hiskia sich darüber demütigte, daß sein Herz sich erhoben hatte, er und die Einwohner von Jerusalem, kam der Zorn des HERRN nicht über sie, solange Hiskia lebte.
32.27 Und Hiskia hatte sehr großen Reichtum und Ehre und sammelte sich Schätze von Silber, Gold, Edelsteinen, Gewürz, Schilden und allerlei kostbaren Geräten.
32.28 Er hatte auch Vorratshäuser für den Ertrag des Korns, Mosts und Öls; und Ställe für allerlei Vieh und Hürden für die Schafe.
32.29 Und er baute Städte und hatte sehr viel Vieh, Schafe und Rinder; denn Gott gab ihm sehr viele Güter.
32.30 Er, Hiskia, war es auch, der den obern Ausfluß des Wassers Gihon verstopfte und es westlich abwärts, zur Stadt Davids leitete; und Hiskia hatte Glück in allem, was er unternahm.
32.31 Als aber die Gesandten der Fürsten von Babel zu ihm geschickt wurden, sich nach dem Wunder zu erkundigen, das im Lande geschehen war, verließ ihn Gott, um ihn auf die Probe zu stellen, damit kund würde alles, was in seinem Herzen sei.
32.32 Das Übrige aber von Hiskias Geschichte und von seiner Frömmigkeit, siehe, das ist aufgezeichnet in der Offenbarung des Propheten Jesaja, des Sohnes des Amoz, und im Buche der Könige von Juda und Israel.
32.33 Und Hiskia entschlief mit seinen Vätern, und man begrub ihn bei der Treppe, die zu den Gräbern der Söhne Davids führt. Und ganz Juda und die Einwohner von Jerusalem erwiesen ihm Ehre bei seinem Tode; und sein Sohn Manasse ward König an seiner Statt.
32.1 καὶ μετὰ τοὺς λόγους τούτους καὶ τὴν ἀλήθειαν ταύτην ἦλθεν σενναχηριμ βασιλεὺς ἀσσυρίων καὶ ἦλθεν ἐπὶ ιουδαν καὶ παρενέβαλεν ἐπὶ τὰς πόλεις τὰς τειχήρεις καὶ εἶπεν προκαταλαβέσθαι αὐτάς
32.2 καὶ εἶδεν εζεκιας ὅτι ἥκει σενναχηριμ καὶ τὸ πρόσωπον αὐτοῦ τοῦ πολεμῆσαι ἐπὶ ιερουσαλημ
32.3 καὶ ἐβουλεύσατο μετὰ τῶν πρεσβυτέρων αὐτοῦ καὶ τῶν δυνατῶν ἐμφράξαι τὰ ὕδατα τῶν πηγῶν ἃ ἦν ἔξω τῆς πόλεως καὶ συνεπίσχυσαν αὐτῷ
32.4 καὶ συνήγαγεν λαὸν πολὺν καὶ ἐνέφραξεν τὰ ὕδατα τῶν πηγῶν καὶ τὸν ποταμὸν τὸν διορίζοντα διὰ τῆς πόλεως λέγων μὴ ἔλθῃ βασιλεὺς ασσουρ καὶ εὕρῃ ὕδωρ πολὺ καὶ κατισχύσῃ
32.5 καὶ συνήγαγεν λαὸν πολὺν καὶ ἐνέφραξεν τὰ ὕδατα τῶν πηγῶν καὶ τὸν ποταμὸν τὸν διορίζοντα διὰ τῆς πόλεως λέγων μὴ ἔλθῃ βασιλεὺς ασσουρ καὶ εὕρῃ ὕδωρ πολὺ καὶ κατισχύσῃ καὶ κατίσχυσεν εζεκιας καὶ ᾠκοδόμησεν πᾶν τὸ τεῖχος τὸ κατεσκαμμένον καὶ πύργους καὶ ἔξω προτείχισμα ἄλλο καὶ κατίσχυσεν τὸ ἀνάλημμα πόλεως δαυιδ καὶ κατεσκεύασεν ὅπλα πολλά
32.6 καὶ ἔθετο ἄρχοντας τοῦ πολέμου ἐπὶ τὸν λαόν καὶ συνήχθησαν πρὸς αὐτὸν εἰς τὴν πλατεῖαν τῆς πύλης τῆς φάραγγος καὶ ἐλάλησεν ἐπὶ καρδίαν αὐτῶν λέγων
32.7 ἰσχύσατε καὶ ἀνδρίζεσθε μὴ πτοηθῆτε ἀπὸ προσώπου βασιλέως ασσουρ καὶ ἀπὸ προσώπου παντὸς τοῦ ἔθνους τοῦ μετ' αὐτοῦ ὅτι μεθ' ἡμῶν πλείονες ἢ μετ' αὐτοῦ
32.8 μετ' αὐτοῦ βραχίονες σάρκινοι μεθ' ἡμῶν δὲ κύριος ὁ θεὸς ἡμῶν τοῦ σῴζειν καὶ τοῦ πολεμεῖν τὸν πόλεμον ἡμῶν καὶ κατεθάρσησεν ὁ λαὸς ἐπὶ τοῖς λόγοις εζεκιου βασιλέως ιουδα
32.9 καὶ μετὰ ταῦτα ἀπέστειλεν σενναχηριμ βασιλεὺς ἀσσυρίων τοὺς παῖδας αὐτοῦ ἐπὶ ιερουσαλημ καὶ αὐτὸς ἐπὶ λαχις καὶ πᾶσα ἡ στρατιὰ μετ' αὐτοῦ καὶ ἀπέστειλεν πρὸς εζεκιαν βασιλέα ιουδα καὶ πρὸς πάντα ιουδαν τὸν ἐν ιερουσαλημ λέγων
32.10 οὕτως λέγει σενναχηριμ ὁ βασιλεὺς ἀσσυρίων ἐπὶ τίνι ὑμεῖς πεποίθατε καὶ κάθησθε ἐν τῇ περιοχῇ ἐν ιερουσαλημ
32.11 οὐχὶ εζεκιας ἀπατᾷ ὑμᾶς τοῦ παραδοῦναι ὑμᾶς εἰς θάνατον καὶ εἰς λιμὸν καὶ εἰς δίψαν λέγων κύριος ὁ θεὸς ἡμῶν σώσει ἡμᾶς ἐκ χειρὸς βασιλέως ασσουρ
32.12 οὐχ οὗτός ἐστιν εζεκιας ὃς περιεῖλεν τὰ θυσιαστήρια αὐτοῦ καὶ τὰ ὑψηλὰ αὐτοῦ καὶ εἶπεν τῷ ιουδα καὶ τοῖς κατοικοῦσιν ιερουσαλημ λέγων κατέναντι τοῦ θυσιαστηρίου τούτου προσκυνήσετε καὶ ἐπ' αὐτῷ θυμιάσετε
32.13 οὐ γνώσεσθε ὅ τι ἐποίησα ἐγὼ καὶ οἱ πατέρες μου πᾶσι τοῖς λαοῖς τῶν χωρῶν μὴ δυνάμενοι ἠδύναντο θεοὶ τῶν ἐθνῶν πάσης τῆς γῆς σῶσαι τὸν λαὸν αὐτῶν ἐκ χειρός μου
32.14 τίς ἐν πᾶσι τοῖς θεοῖς τῶν ἐθνῶν τούτων οὓς ἐξωλέθρευσαν οἱ πατέρες μου μὴ ἠδύναντο σῶσαι τὸν λαὸν αὐτῶν ἐκ χειρός μου ὅτι δυνήσεται ὁ θεὸς ὑμῶν σῶσαι ὑμᾶς ἐκ χειρός μου
32.15 νῦν μὴ ἀπατάτω ὑμᾶς εζεκιας καὶ μὴ πεποιθέναι ὑμᾶς ποιείτω κατὰ ταῦτα καὶ μὴ πιστεύετε αὐτῷ ὅτι οὐ μὴ δύνηται ὁ θεὸς παντὸς ἔθνους καὶ βασιλείας τοῦ σῶσαι τὸν λαὸν αὐτοῦ ἐκ χειρός μου καὶ ἐκ χειρὸς πατέρων μου ὅτι ὁ θεὸς ὑμῶν οὐ μὴ σώσει ὑμᾶς ἐκ χειρός μου
32.16 καὶ ἔτι ἐλάλησαν οἱ παῖδες αὐτοῦ ἐπὶ κύριον θεὸν καὶ ἐπὶ εζεκιαν παῖδα αὐτοῦ
32.17 καὶ βιβλίον ἔγραψεν ὀνειδίζειν τὸν κύριον θεὸν ισραηλ καὶ εἶπεν περὶ αὐτοῦ λέγων ὡς θεοὶ τῶν ἐθνῶν τῆς γῆς οὐκ ἐξείλαντο τοὺς λαοὺς αὐτῶν ἐκ χειρός μου οὕτως οὐ μὴ ἐξέληται ὁ θεὸς εζεκιου λαὸν αὐτοῦ ἐκ χειρός μου
32.18 καὶ ἐβόησεν φωνῇ μεγάλῃ ιουδαϊστὶ ἐπὶ λαὸν ιερουσαλημ τὸν ἐπὶ τοῦ τείχους τοῦ φοβῆσαι αὐτοὺς καὶ κατασπάσαι ὅπως προκαταλάβωνται τὴν πόλιν
32.19 καὶ ἐλάλησεν ἐπὶ θεὸν ιερουσαλημ ὡς καὶ ἐπὶ θεοὺς λαῶν τῆς γῆς ἔργα χειρῶν ἀνθρώπων
32.20 καὶ προσηύξατο εζεκιας ὁ βασιλεὺς καὶ ησαιας υἱὸς αμως ὁ προφήτης περὶ τούτων καὶ ἐβόησαν εἰς τὸν οὐρανόν
32.21 καὶ ἀπέστειλεν κύριος ἄγγελον καὶ ἐξέτριψεν πᾶν δυνατὸν πολεμιστὴν καὶ ἄρχοντα καὶ στρατηγὸν ἐν τῇ παρεμβολῇ βασιλέως ασσουρ καὶ ἀπέστρεψεν μετὰ αἰσχύνης προσώπου εἰς τὴν γῆν αὐτοῦ καὶ ἦλθεν εἰς οἶκον τοῦ θεοῦ αὐτοῦ καὶ τῶν ἐξελθόντων ἐκ κοιλίας αὐτοῦ κατέβαλον αὐτὸν ἐν ῥομφαίᾳ
32.22 καὶ ἔσωσεν κύριος εζεκιαν καὶ τοὺς κατοικοῦντας ἐν ιερουσαλημ ἐκ χειρὸς σενναχηριμ βασιλέως ασσουρ καὶ ἐκ χειρὸς πάντων καὶ κατέπαυσεν αὐτοὺς κυκλόθεν
32.23 καὶ πολλοὶ ἔφερον δῶρα τῷ κυρίῳ εἰς ιερουσαλημ καὶ δόματα τῷ εζεκια βασιλεῖ ιουδα καὶ ὑπερήρθη κατ' ὀφθαλμοὺς πάντων τῶν ἐθνῶν μετὰ ταῦτα
32.24 ἐν ταῖς ἡμέραις ἐκείναις ἠρρώστησεν εζεκιας ἕως θανάτου καὶ προσηύξατο πρὸς κύριον καὶ ἐπήκουσεν αὐτοῦ καὶ σημεῖον ἔδωκεν αὐτῷ
32.25 καὶ οὐ κατὰ τὸ ἀνταπόδομα ὃ ἔδωκεν αὐτῷ ἀνταπέδωκεν εζεκιας ἀλλὰ ὑψώθη ἡ καρδία αὐτοῦ καὶ ἐγένετο ἐπ' αὐτὸν ὀργὴ καὶ ἐπὶ ιουδαν καὶ ιερουσαλημ
32.26 καὶ ἐταπεινώθη εζεκιας ἀπὸ τοῦ ὕψους τῆς καρδίας αὐτοῦ καὶ οἱ κατοικοῦντες ιερουσαλημ καὶ οὐκ ἐπῆλθεν ἐπ' αὐτοὺς ὀργὴ κυρίου ἐν ταῖς ἡμέραις εζεκιου
32.27 καὶ ἐγένετο τῷ εζεκια πλοῦτος καὶ δόξα πολλὴ σφόδρα καὶ θησαυροὺς ἐποίησεν ἑαυτῷ ἀργυρίου καὶ χρυσίου καὶ τοῦ λίθου τοῦ τιμίου καὶ εἰς τὰ ἀρώματα καὶ ὁπλοθήκας καὶ εἰς σκεύη ἐπιθυμητὰ
32.28 καὶ πόλεις εἰς τὰ γενήματα σίτου καὶ ἐλαίου καὶ οἴνου καὶ φάτνας παντὸς κτήνους καὶ μάνδρας εἰς τὰ ποίμνια
32.29 καὶ πόλεις ἃς ᾠκοδόμησεν αὑτῷ καὶ ἀποσκευὴν προβάτων καὶ βοῶν εἰς πλῆθος ὅτι ἔδωκεν αὐτῷ κύριος ἀποσκευὴν πολλὴν σφόδρα
32.30 αὐτὸς εζεκιας ἐνέφραξεν τὴν ἔξοδον τοῦ ὕδατος γιων τὸ ἄνω καὶ κατηύθυνεν αὐτὰ κάτω πρὸς λίβα τῆς πόλεως δαυιδ καὶ εὐοδώθη εζεκιας ἐν πᾶσι τοῖς ἔργοις αὐτοῦ
32.31 καὶ οὕτως τοῖς πρεσβευταῖς τῶν ἀρχόντων ἀπὸ βαβυλῶνος τοῖς ἀποσταλεῖσιν πρὸς αὐτὸν πυθέσθαι παρ' αὐτοῦ τὸ τέρας ὃ ἐγένετο ἐπὶ τῆς γῆς καὶ ἐγκατέλιπεν αὐτὸν κύριος τοῦ πειράσαι αὐτὸν εἰδέναι τὰ ἐν τῇ καρδίᾳ αὐτοῦ
32.32 καὶ τὰ κατάλοιπα τῶν λόγων εζεκιου καὶ τὸ ἔλεος αὐτοῦ ἰδοὺ γέγραπται ἐν τῇ προφητείᾳ ησαιου υἱοῦ αμως τοῦ προφήτου καὶ ἐπὶ βιβλίου βασιλέων ιουδα καὶ ισραηλ
32.33 καὶ ἐκοιμήθη εζεκιας μετὰ τῶν πατέρων αὐτοῦ καὶ ἔθαψαν αὐτὸν ἐν ἀναβάσει τάφων υἱῶν δαυιδ καὶ δόξαν καὶ τιμὴν ἔδωκαν αὐτῷ ἐν τῷ θανάτῳ αὐτοῦ πᾶς ιουδα καὶ οἱ κατοικοῦντες ἐν ιερουσαλημ καὶ ἐβασίλευσεν μανασσης υἱὸς αὐτοῦ ἀντ' αὐτοῦ
32.1 kai meta toys logoys toytoys kai tehn alehtheian taytehn ehlthen sennachehrim basileys assyriohn kai ehlthen epi ioydan kai parenebalen epi tas poleis tas teichehreis kai eipen prokatalabesthai aytas
32.2 kai eiden ezekias oti ehkei sennachehrim kai to prosohpon aytoy toy polemehsai epi ieroysalehm
32.3 kai eboyleysato meta tohn presbyterohn aytoy kai tohn dynatohn emphraxai ta ydata tohn pehgohn a ehn exoh tehs poleohs kai synepischysan aytoh
32.4 kai synehgagen laon polyn kai enephraxen ta ydata tohn pehgohn kai ton potamon ton diorizonta dia tehs poleohs legohn meh eltheh basileys assoyr kai eyreh ydohr poly kai katischyseh
32.5 kai synehgagen laon polyn kai enephraxen ta ydata tohn pehgohn kai ton potamon ton diorizonta dia tehs poleohs legohn meh eltheh basileys assoyr kai eyreh ydohr poly kai katischyseh kai katischysen ezekias kai ohkodomehsen pan to teichos to kateskammenon kai pyrgoys kai exoh proteichisma allo kai katischysen to analehmma poleohs dayid kai kateskeyasen opla polla
32.6 kai etheto archontas toy polemoy epi ton laon kai synehchthehsan pros ayton eis tehn plateian tehs pylehs tehs pharaggos kai elalehsen epi kardian aytohn legohn
32.7 ischysate kai andrizesthe meh ptoehthehte apo prosohpoy basileohs assoyr kai apo prosohpoy pantos toy ethnoys toy met' aytoy oti meth' ehmohn pleiones eh met' aytoy
32.8 met' aytoy brachiones sarkinoi meth' ehmohn de kyrios o theos ehmohn toy sohzein kai toy polemein ton polemon ehmohn kai katetharsehsen o laos epi tois logois ezekioy basileohs ioyda
32.9 kai meta tayta apesteilen sennachehrim basileys assyriohn toys paidas aytoy epi ieroysalehm kai aytos epi lachis kai pasa eh stratia met' aytoy kai apesteilen pros ezekian basilea ioyda kai pros panta ioydan ton en ieroysalehm legohn
32.10 oytohs legei sennachehrim o basileys assyriohn epi tini ymeis pepoithate kai kathehsthe en teh periocheh en ieroysalehm
32.11 oychi ezekias apata ymas toy paradoynai ymas eis thanaton kai eis limon kai eis dipsan legohn kyrios o theos ehmohn sohsei ehmas ek cheiros basileohs assoyr
32.12 oych oytos estin ezekias os perieilen ta thysiastehria aytoy kai ta ypsehla aytoy kai eipen toh ioyda kai tois katoikoysin ieroysalehm legohn katenanti toy thysiastehrioy toytoy proskynehsete kai ep' aytoh thymiasete
32.13 oy gnohsesthe o ti epoiehsa egoh kai oi pateres moy pasi tois laois tohn chohrohn meh dynamenoi ehdynanto theoi tohn ethnohn pasehs tehs gehs sohsai ton laon aytohn ek cheiros moy
32.14 tis en pasi tois theois tohn ethnohn toytohn oys exohlethreysan oi pateres moy meh ehdynanto sohsai ton laon aytohn ek cheiros moy oti dynehsetai o theos ymohn sohsai ymas ek cheiros moy
32.15 nyn meh apatatoh ymas ezekias kai meh pepoithenai ymas poieitoh kata tayta kai meh pisteyete aytoh oti oy meh dynehtai o theos pantos ethnoys kai basileias toy sohsai ton laon aytoy ek cheiros moy kai ek cheiros paterohn moy oti o theos ymohn oy meh sohsei ymas ek cheiros moy
32.16 kai eti elalehsan oi paides aytoy epi kyrion theon kai epi ezekian paida aytoy
32.17 kai biblion egrapsen oneidizein ton kyrion theon israehl kai eipen peri aytoy legohn ohs theoi tohn ethnohn tehs gehs oyk exeilanto toys laoys aytohn ek cheiros moy oytohs oy meh exelehtai o theos ezekioy laon aytoy ek cheiros moy
32.18 kai eboehsen phohneh megaleh ioydaisti epi laon ieroysalehm ton epi toy teichoys toy phobehsai aytoys kai kataspasai opohs prokatalabohntai tehn polin
32.19 kai elalehsen epi theon ieroysalehm ohs kai epi theoys laohn tehs gehs erga cheirohn anthrohpohn
32.20 kai prosehyxato ezekias o basileys kai ehsaias yios amohs o prophehtehs peri toytohn kai eboehsan eis ton oyranon
32.21 kai apesteilen kyrios aggelon kai exetripsen pan dynaton polemistehn kai archonta kai stratehgon en teh paremboleh basileohs assoyr kai apestrepsen meta aischynehs prosohpoy eis tehn gehn aytoy kai ehlthen eis oikon toy theoy aytoy kai tohn exelthontohn ek koilias aytoy katebalon ayton en romphaia
32.22 kai esohsen kyrios ezekian kai toys katoikoyntas en ieroysalehm ek cheiros sennachehrim basileohs assoyr kai ek cheiros pantohn kai katepaysen aytoys kyklothen
32.23 kai polloi epheron dohra toh kyrioh eis ieroysalehm kai domata toh ezekia basilei ioyda kai yperehrtheh kat' ophthalmoys pantohn tohn ethnohn meta tayta
32.24 en tais ehmerais ekeinais ehrrohstehsen ezekias eohs thanatoy kai prosehyxato pros kyrion kai epehkoysen aytoy kai sehmeion edohken aytoh
32.25 kai oy kata to antapodoma o edohken aytoh antapedohken ezekias alla ypsohtheh eh kardia aytoy kai egeneto ep' ayton orgeh kai epi ioydan kai ieroysalehm
32.26 kai etapeinohtheh ezekias apo toy ypsoys tehs kardias aytoy kai oi katoikoyntes ieroysalehm kai oyk epehlthen ep' aytoys orgeh kyrioy en tais ehmerais ezekioy
32.27 kai egeneto toh ezekia ploytos kai doxa polleh sphodra kai thehsayroys epoiehsen eaytoh argyrioy kai chrysioy kai toy lithoy toy timioy kai eis ta arohmata kai oplothehkas kai eis skeyeh epithymehta
32.28 kai poleis eis ta genehmata sitoy kai elaioy kai oinoy kai phatnas pantos ktehnoys kai mandras eis ta poimnia
32.29 kai poleis as ohkodomehsen aytoh kai aposkeyehn probatohn kai boohn eis plehthos oti edohken aytoh kyrios aposkeyehn pollehn sphodra
32.30 aytos ezekias enephraxen tehn exodon toy ydatos giohn to anoh kai katehythynen ayta katoh pros liba tehs poleohs dayid kai eyodohtheh ezekias en pasi tois ergois aytoy
32.31 kai oytohs tois presbeytais tohn archontohn apo babylohnos tois apostaleisin pros ayton pythesthai par' aytoy to teras o egeneto epi tehs gehs kai egkatelipen ayton kyrios toy peirasai ayton eidenai ta en teh kardia aytoy
32.32 kai ta kataloipa tohn logohn ezekioy kai to eleos aytoy idoy gegraptai en teh prophehteia ehsaioy yioy amohs toy prophehtoy kai epi biblioy basileohn ioyda kai israehl
32.33 kai ekoimehtheh ezekias meta tohn paterohn aytoy kai ethapsan ayton en anabasei taphohn yiohn dayid kai doxan kai timehn edohkan aytoh en toh thanatoh aytoy pas ioyda kai oi katoikoyntes en ieroysalehm kai ebasileysen manassehs yios aytoy ant' aytoy
32.1 אַחֲרֵי הַדְּבָרִים וְהָאֱמֶת הָאֵלֶּה בָּא סַנְחֵרִיב מֶלֶךְ־אַשּׁוּר וַיָּבֹא בִיהוּדָה וַיִּחַן עַל־הֶעָרִים הַבְּצֻרֹות וַיֹּאמֶר לְבִקְעָם אֵלָיו׃
32.2 וַיַּרְא יְחִזְקִיָּהוּ כִּי־בָא סַנְחֵרִיב וּפָנָיו לַמִּלְחָמָה עַל־יְרוּשָׁלִָם׃
32.3 וַיִּוָּעַץ עִם־שָׂרָיו וְגִבֹּרָיו לִסְתֹּום אֶת־מֵימֵי הָעֲיָנֹות אֲשֶׁר מִחוּץ לָעִיר וַיַּעְזְרוּהוּ׃
32.4 וַיִּקָּבְצוּ עַם־רָב וַיִּסְתְּמוּ אֶת־כָּל־הַמַּעְיָנֹות וְאֶת־הַנַּחַל הַשֹּׁוטֵף בְּתֹוךְ־הָאָרֶץ לֵאמֹר לָמָּה יָבֹואוּ מַלְכֵי אַשּׁוּר וּמָצְאוּ מַיִם רַבִּים׃
32.5 וַיִּתְחַזַּק וַיִּבֶן אֶת־כָּל־הַחֹומָה הַפְּרוּצָה וַיַּעַל עַל־הַמִּגְדָּלֹות וְלַחוּצָה הַחֹומָה אַחֶרֶת וַיְחַזֵּק אֶת־הַמִּלֹּוא עִיר דָּוִיד וַיַּעַשׂ שֶׁלַח לָרֹב וּמָגִנִּים׃
32.6 וַיִּתֵּן שָׂרֵי מִלְחָמֹות עַל־הָעָם וַיִּקְבְּצֵם אֵלָיו אֶל־רְחֹוב שַׁעַר הָעִיר וַיְדַבֵּר עַל־לְבָבָם לֵאמֹר׃
32.7 חִזְקוּ וְאִמְצוּ אַל־תִּירְאוּ וְאַל־תֵּחַתּוּ מִפְּנֵי מֶלֶךְ אַשּׁוּר וּמִלִּפְנֵי כָּל־הֶהָמֹון אֲשֶׁר־עִמֹּו כִּי־עִמָּנוּ רַב מֵעִמֹּו׃
32.8 עִמֹּו זְרֹועַ בָּשָׂר וְעִמָּנוּ יְהוָה אֱלֹהֵינוּ לְעָזְרֵנוּ וּלְהִלָּחֵם מִלְחֲמֹתֵנוּ וַיִּסָּמְכוּ הָעָם עַל־דִּבְרֵי יְחִזְקִיָּהוּ מֶלֶךְ־יְהוּדָה׃ פ
32.9 אַחַר זֶה לַח סַנְחֵרִיב מֶלֶךְ־אַשּׁוּר עֲבָדָיו יְרוּשָׁלַיְמָה וְהוּא עַל־לָכִישׁ וְכָל־מֶמְשַׁלְתֹּו עִמֹּו עַל־יְחִזְקִיָּהוּ מֶלֶךְ יְהוּדָה וְעַל־כָּל־יְהוּדָה אֲשֶׁר בִּירוּשָׁלִַם לֵאמֹר׃
32.10 כֹּה אָמַר סַנְחֵרִיב מֶלֶךְ אַשּׁוּר עַל־מָה אַתֶּם בֹּטְחִים וְיֹשְׁבִים בְּמָצֹור בִּירוּשָׁלִָם׃
32.11 הֲלֹא יְחִזְקִיָּהוּ מַסִּית אֶתְכֶם לָתֵת אֶתְכֶם לָמוּת בְּרָעָב וּבְצָמָא לֵאמֹר יְהוָה אֱלֹהֵינוּ יַצִּילֵנוּ מִכַּף מֶלֶךְ אַשּׁוּר׃
32.12 הֲלֹא־הוּא יְחִזְקִיָּהוּ הֵסִיר אֶת־בָּמֹתָיו וְאֶת־מִזְבְּחֹתָיו וַיֹּאמֶר לִיהוּדָה וְלִירוּשָׁלִַם לֵאמֹר לִפְנֵי מִזְבֵּחַ אֶחָד תִּשְׁתַּחֲווּ וְעָלָיו תַּקְטִירוּ׃
32.13 הֲלֹא תֵדְעוּ מֶה עָשִׂיתִי אֲנִי וַאֲבֹותַי לְכֹל עַמֵּי הָאֲרָצֹות הֲיָכֹול יָכְלוּ אֱלֹהֵי גֹּויֵ הָאֲרָצֹות לְהַצִּיל אֶת־אַרְצָם מִיָּדִי׃
32.14 מִי בְּכָל־אֱלֹהֵי הַגֹּויִם הָאֵלֶּה אֲשֶׁר הֶחֱרִימוּ אֲבֹותַי אֲשֶׁר יָכֹול לְהַצִּיל אֶת־עַמֹּו מִיָּדִי כִּי יוּכַל אֱלֹהֵיכֶם לְהַצִּיל אֶתְכֶם מִיָּדִי׃
32.15 וְעַתָּה אַל־יַשִּׁיא אֶתְכֶם חִזְקִיָּהוּ וְאַל־יַסִּית אֶתְכֶם כָּזֹאת וְאַל־תַּאֲמִינוּ לֹו כִּי־לֹא יוּכַל כָּל־אֱלֹוהַ כָּל־גֹּוי וּמַמְלָכָה לְהַצִּיל עַמֹּו מִיָּדִי וּמִיַּד אֲבֹותָי אַף כִּי אֱלֹהֵיכֶם לֹא־יַצִּילוּ אֶתְכֶם מִיָּדִי׃
32.16 וְעֹוד דִּבְּרוּ עֲבָדָיו עַל־יְהוָה הָאֱלֹהִים וְעַל יְחִזְקִיָּהוּ עַבְדֹּו׃
32.17 וּסְפָרִים כָּתַב לְחָרֵף לַיהוָה אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל וְלֵאמֹר עָלָיו לֵאמֹר כֵּאלֹהֵי גֹּויֵ הָאֲרָצֹות אֲשֶׁר לֹא־הִצִּילוּ עַמָּם מִיָּדִי כֵּן לֹא־יַצִּיל אֱלֹהֵי יְחִזְקִיָּהוּ עַמֹּו מִיָּדִי׃
32.18 וַיִּקְרְאוּ בְקֹול־גָּדֹול יְהוּדִית עַל־עַם יְרוּשָׁלִַם אֲשֶׁר עַל־הַחֹומָה לְיָרְאָם וּלְבַהֲלָם לְמַעַן יִלְכְּדוּ אֶת־הָעִיר׃
32.19 וַיְדַבְּרוּ אֶל־אֱלֹהֵי יְרוּשָׁלִָם כְּעַל אֱלֹהֵי עַמֵּי הָאָרֶץ מַעֲשֵׂה יְדֵי הָאָדָם׃ ס
32.20 וַיִּתְפַּלֵּל יְחִזְקִיָּהוּ הַמֶּלֶךְ וִישַׁעְיָהוּ בֶן־אָמֹוץ הַנָּבִיא עַל־זֹאת וַיִּזְעֲקוּ הַשָּׁמָיִם׃ פ
32.21 וַיִּשְׁלַח יְהוָה מַלְאָךְ וַיַּכְחֵד כָּל־גִּבֹּור חַיִל וְנָגִיד וְשָׂר בְּמַחֲנֵה מֶלֶךְ אַשּׁוּר וַיָּשָׁב בְּבֹשֶׁת פָּנִים לְאַרְצֹו וַיָּבֹא בֵּית אֱלֹהָיו [וּמִיצִיאֹו כ] (וּמִיצִיאֵי ק) מֵעָיו שָׁם הִפִּילֻהוּ בֶחָרֶב׃
32.22 וַיֹּושַׁע יְהוָה אֶת־יְחִזְקִיָּהוּ וְאֵת ׀ יֹשְׁבֵי יְרוּשָׁלִַם מִיַּד סַנְחֵרִיב מֶלֶךְ־אַשּׁוּר וּמִיַּד־כֹּל וַיְנַהֲלֵם מִסָּבִיב׃
32.23 וְרַבִּים מְבִיאִים מִנְחָה לַיהוָה לִירוּשָׁלִַם וּמִגְדָּנֹות לִיחִזְקִיָּהוּ מֶלֶךְ יְהוּדָה וַיִּנַּשֵּׂא לְעֵינֵי כָל־הַגֹּויִם מֵאַחֲרֵי־כֵן׃ ס
32.24 בַּיָּמִים הָהֵם חָלָה יְחִזְקִיָּהוּ עַד־לָמוּת וַיִּתְפַּלֵּל אֶל־יְהוָה וַיֹּאמֶר לֹו וּמֹופֵת נָתַן לֹו׃
32.25 וְלֹא־כִגְמֻל עָלָיו הֵשִׁיב יְחִזְקִיָּהוּ כִּי גָבַהּ לִבֹּו וַיְהִי עָלָיו קֶצֶף וְעַל־יְהוּדָה וִירוּשָׁלִָם׃
32.26 וַיִּכָּנַע יְחִזְקִיָּהוּ בְּגֹבַהּ לִבֹּו הוּא וְיֹשְׁבֵי יְרוּשָׁלִָם וְלֹא־בָא עֲלֵיהֶם קֶצֶף יְהוָה בִּימֵי יְחִזְקִיָּהוּ׃
32.27 וַיְהִי לִיחִזְקִיָּהוּ עֹשֶׁר וְכָבֹוד הַרְבֵּה מְאֹד וְאֹצָרֹות עָשָׂה־לֹו לְכֶסֶף וּלְזָהָב וּלְאֶבֶן יְקָרָה וְלִבְשָׂמִים וּלְמָגִנִּים וּלְכֹל כְּלֵי חֶמְדָּה׃
32.28 וּמִסְכְּנֹות לִתְבוּאַת דָּגָן וְתִירֹושׁ וְיִצְהָר וְאֻרָוֹת לְכָל־בְּהֵמָה וּבְהֵמָה וַעֲדָרִים לָאֲוֵרֹות׃
32.29 וְעָרִים עָשָׂה לֹו וּמִקְנֵה־צֹאן וּבָקָר לָרֹב כִּי נָתַן־לֹו אֱלֹהִים רְכוּשׁ רַב מְאֹד׃
32.30 וְהוּא יְחִזְקִיָּהוּ סָתַם אֶת־מֹוצָא מֵימֵי גִיחֹון הָעֶלְיֹון וַיַּישְּׁרֵם לְמַטָּה־מַּעְרָבָה לְעִיר דָּוִיד וַיַּצְלַח יְחִזְקִיָּהוּ בְּכָל־מַעֲשֵׂהוּ׃
32.31 וְכֵן בִּמְלִיצֵי ׀ שָׂרֵי בָּבֶל הַמְשַׁלְּחִים עָלָיו לִדְרֹשׁ הַמֹּופֵת אֲשֶׁר הָיָה בָאָרֶץ עֲזָבֹו הָאֱלֹהִים לְנַסֹּותֹו לָדַעַת כָּל־בִּלְבָבֹו׃
32.32 וְיֶתֶר דִּבְרֵי יְחִזְקִיָּהוּ וַחֲסָדָיו הִנָּם כְּתוּבִים בַּחֲזֹון יְשַׁעְיָהוּ בֶן־אָמֹוץ הַנָּבִיא עַל־סֵפֶר מַלְכֵי־יְהוּדָה וְיִשְׂרָאֵל׃
32.33 וַיִּשְׁכַּב יְחִזְקִיָּהוּ עִם־אֲבֹתָיו וַיִּקְבְּרֻהוּ בְּמַעֲלֵה קִבְרֵי בְנֵי־דָוִיד וְכָבֹוד עָשׂוּ־לֹו בְמֹותֹו כָּל־יְהוּדָה וְיֹשְׁבֵי יְרוּשָׁלִָם וַיִּמְלֹךְ מְנַשֶּׁה בְנֹו תַּחְתָּיו׃ פ
32.1 Aaharej Hadbaarijm wHaaAaemaet HaaAelaeH baaA sanherijb maelaek-Aaxxwr wajaaboA bijHwdaaH wajihan Oal-HaeOaarijm Habcurowt wajoAmaer lbiqOaam Aelaajw׃
32.2 wajarA jhizqijaaHw kij-baaA sanherijb wpaanaajw lamilhaamaaH Oal-jrwxxaalaaim׃
32.3 wajiwaaOac Oim-xaaraajw wgiboraajw listowm Aaet-mejmej HaaOajaanowt Aaxxaer mihwc laaOijr wajaOzrwHw׃
32.4 wajiqaabcw Oam-raab wajistmw Aaet-kaal-HamaOjaanowt wAaet-Hanahal HaxxowTep btowk-HaaAaaraec leAmor laamaaH jaabowAw malkej Aaxxwr wmaacAw majim rabijm׃
32.5 wajithazaq wajibaen Aaet-kaal-HahowmaaH HaprwcaaH wajaOal Oal-Hamigdaalowt wlahwcaaH HahowmaaH Aahaeraet wajhazeq Aaet-HamilowA Oijr daawijd wajaOax xxaelah laarob wmaaginijm׃
32.6 wajiten xaarej milhaamowt Oal-HaaOaam wajiqbcem Aelaajw Aael-rhowb xxaOar HaaOijr wajdaber Oal-lbaabaam leAmor׃
32.7 hizqw wAimcw Aal-tijrAw wAal-tehatw mipnej maelaek Aaxxwr wmilipnej kaal-HaeHaamown Aaxxaer-Oimow kij-Oimaanw rab meOimow׃
32.8 Oimow zrowOa baaxaar wOimaanw jHwaaH AaeloHejnw lOaazrenw wlHilaahem milhamotenw wajisaamkw HaaOaam Oal-dibrej jhizqijaaHw maelaek-jHwdaaH׃ p
32.9 Aahar zaeH lah sanherijb maelaek-Aaxxwr Oabaadaajw jrwxxaalajmaaH wHwA Oal-laakijxx wkaal-maemxxaltow Oimow Oal-jhizqijaaHw maelaek jHwdaaH wOal-kaal-jHwdaaH Aaxxaer bijrwxxaalaim leAmor׃
32.10 koH Aaamar sanherijb maelaek Aaxxwr Oal-maaH Aataem boThijm wjoxxbijm bmaacowr bijrwxxaalaaim׃
32.11 HaloA jhizqijaaHw masijt Aaetkaem laatet Aaetkaem laamwt braaOaab wbcaamaaA leAmor jHwaaH AaeloHejnw jacijlenw mikap maelaek Aaxxwr׃
32.12 HaloA-HwA jhizqijaaHw Hesijr Aaet-baamotaajw wAaet-mizbhotaajw wajoAmaer lijHwdaaH wlijrwxxaalaim leAmor lipnej mizbeha Aaehaad tixxtahaww wOaalaajw taqTijrw׃
32.13 HaloA tedOw maeH Oaaxijtij Aanij waAabowtaj lkol Oamej HaaAaraacowt Hajaakowl jaaklw AaeloHej gowje HaaAaraacowt lHacijl Aaet-Aarcaam mijaadij׃
32.14 mij bkaal-AaeloHej Hagowjim HaaAelaeH Aaxxaer Haehaerijmw Aabowtaj Aaxxaer jaakowl lHacijl Aaet-Oamow mijaadij kij jwkal AaeloHejkaem lHacijl Aaetkaem mijaadij׃
32.15 wOataaH Aal-jaxxijA Aaetkaem hizqijaaHw wAal-jasijt Aaetkaem kaazoAt wAal-taAamijnw low kij-loA jwkal kaal-AaelowHa kaal-gowj wmamlaakaaH lHacijl Oamow mijaadij wmijad Aabowtaaj Aap kij AaeloHejkaem loA-jacijlw Aaetkaem mijaadij׃
32.16 wOowd dibrw Oabaadaajw Oal-jHwaaH HaaAaeloHijm wOal jhizqijaaHw Oabdow׃
32.17 wspaarijm kaatab lhaarep lajHwaaH AaeloHej jixraaAel wleAmor Oaalaajw leAmor keAloHej gowje HaaAaraacowt Aaxxaer loA-Hicijlw Oamaam mijaadij ken loA-jacijl AaeloHej jhizqijaaHw Oamow mijaadij׃
32.18 wajiqrAw bqowl-gaadowl jHwdijt Oal-Oam jrwxxaalaim Aaxxaer Oal-HahowmaaH ljaarAaam wlbaHalaam lmaOan jilkdw Aaet-HaaOijr׃
32.19 wajdabrw Aael-AaeloHej jrwxxaalaaim kOal AaeloHej Oamej HaaAaaraec maOaxeH jdej HaaAaadaam׃ s
32.20 wajitpalel jhizqijaaHw Hamaelaek wijxxaOjaaHw baen-Aaamowc HanaabijA Oal-zoAt wajizOaqw Haxxaamaajim׃ p
32.21 wajixxlah jHwaaH malAaak wajakhed kaal-gibowr hajil wnaagijd wxaar bmahaneH maelaek Aaxxwr wajaaxxaab bboxxaet paanijm lAarcow wajaaboA bejt AaeloHaajw [wmijcijAow k] (wmijcijAej q) meOaajw xxaam HipijluHw baehaaraeb׃
32.22 wajowxxaO jHwaaH Aaet-jhizqijaaHw wAet joxxbej jrwxxaalaim mijad sanherijb maelaek-Aaxxwr wmijad-kol wajnaHalem misaabijb׃
32.23 wrabijm mbijAijm minhaaH lajHwaaH lijrwxxaalaim wmigdaanowt lijhizqijaaHw maelaek jHwdaaH wajinaxeA lOejnej kaal-Hagowjim meAaharej-ken׃ s
32.24 bajaamijm HaaHem haalaaH jhizqijaaHw Oad-laamwt wajitpalel Aael-jHwaaH wajoAmaer low wmowpet naatan low׃
32.25 wloA-kigmul Oaalaajw Hexxijb jhizqijaaHw kij gaabaH libow wajHij Oaalaajw qaecaep wOal-jHwdaaH wijrwxxaalaaim׃
32.26 wajikaanaO jhizqijaaHw bgobaH libow HwA wjoxxbej jrwxxaalaaim wloA-baaA OalejHaem qaecaep jHwaaH bijmej jhizqijaaHw׃
32.27 wajHij lijhizqijaaHw Ooxxaer wkaabowd HarbeH mAod wAocaarowt OaaxaaH-low lkaesaep wlzaaHaab wlAaebaen jqaaraaH wlibxaamijm wlmaaginijm wlkol klej haemdaaH׃
32.28 wmisknowt litbwAat daagaan wtijrowxx wjicHaar wAuraawot lkaal-bHemaaH wbHemaaH waOadaarijm laaAawerowt׃
32.29 wOaarijm OaaxaaH low wmiqneH-coAn wbaaqaar laarob kij naatan-low AaeloHijm rkwxx rab mAod׃
32.30 wHwA jhizqijaaHw saatam Aaet-mowcaaA mejmej gijhown HaaOaeljown wajajxxrem lmaTaaH-maOraabaaH lOijr daawijd wajaclah jhizqijaaHw bkaal-maOaxeHw׃
32.31 wken bimlijcej xaarej baabael Hamxxalhijm Oaalaajw lidroxx Hamowpet Aaxxaer HaajaaH baaAaaraec Oazaabow HaaAaeloHijm lnasowtow laadaOat kaal-bilbaabow׃
32.32 wjaetaer dibrej jhizqijaaHw wahasaadaajw Hinaam ktwbijm bahazown jxxaOjaaHw baen-Aaamowc HanaabijA Oal-sepaer malkej-jHwdaaH wjixraaAel׃
32.33 wajixxkab jhizqijaaHw Oim-Aabotaajw wajiqbruHw bmaOaleH qibrej bnej-daawijd wkaabowd Oaaxw-low bmowtow kaal-jHwdaaH wjoxxbej jrwxxaalaaim wajimlok mnaxxaeH bnow tahtaajw׃ p
32.1 אחרי הדברים והאמת האלה בא סנחריב מלך־אשור ויבא ביהודה ויחן על־הערים הבצרות ויאמר לבקעם אליו׃
32.2 וירא יחזקיהו כי־בא סנחריב ופניו למלחמה על־ירושלם׃
32.3 ויועץ עם־שריו וגבריו לסתום את־מימי העינות אשר מחוץ לעיר ויעזרוהו׃
32.4 ויקבצו עם־רב ויסתמו את־כל־המעינות ואת־הנחל השוטף בתוך־הארץ לאמר למה יבואו מלכי אשור ומצאו מים רבים׃
32.5 ויתחזק ויבן את־כל־החומה הפרוצה ויעל על־המגדלות ולחוצה החומה אחרת ויחזק את־המלוא עיר דויד ויעש שלח לרב ומגנים׃
32.6 ויתן שרי מלחמות על־העם ויקבצם אליו אל־רחוב שער העיר וידבר על־לבבם לאמר׃
32.7 חזקו ואמצו אל־תיראו ואל־תחתו מפני מלך אשור ומלפני כל־ההמון אשר־עמו כי־עמנו רב מעמו׃
32.8 עמו זרוע בשר ועמנו יהוה אלהינו לעזרנו ולהלחם מלחמתנו ויסמכו העם על־דברי יחזקיהו מלך־יהודה׃ פ
32.9 אחר זה לח סנחריב מלך־אשור עבדיו ירושלימה והוא על־לכיש וכל־ממשלתו עמו על־יחזקיהו מלך יהודה ועל־כל־יהודה אשר בירושלם לאמר׃
32.10 כה אמר סנחריב מלך אשור על־מה אתם בטחים וישבים במצור בירושלם׃
32.11 הלא יחזקיהו מסית אתכם לתת אתכם למות ברעב ובצמא לאמר יהוה אלהינו יצילנו מכף מלך אשור׃
32.12 הלא־הוא יחזקיהו הסיר את־במתיו ואת־מזבחתיו ויאמר ליהודה ולירושלם לאמר לפני מזבח אחד תשתחוו ועליו תקטירו׃
32.13 הלא תדעו מה עשיתי אני ואבותי לכל עמי הארצות היכול יכלו אלהי גוי הארצות להציל את־ארצם מידי׃
32.14 מי בכל־אלהי הגוים האלה אשר החרימו אבותי אשר יכול להציל את־עמו מידי כי יוכל אלהיכם להציל אתכם מידי׃
32.15 ועתה אל־ישיא אתכם חזקיהו ואל־יסית אתכם כזאת ואל־תאמינו לו כי־לא יוכל כל־אלוה כל־גוי וממלכה להציל עמו מידי ומיד אבותי אף כי אלהיכם לא־יצילו אתכם מידי׃
32.16 ועוד דברו עבדיו על־יהוה האלהים ועל יחזקיהו עבדו׃
32.17 וספרים כתב לחרף ליהוה אלהי ישראל ולאמר עליו לאמר כאלהי גוי הארצות אשר לא־הצילו עמם מידי כן לא־יציל אלהי יחזקיהו עמו מידי׃
32.18 ויקראו בקול־גדול יהודית על־עם ירושלם אשר על־החומה ליראם ולבהלם למען ילכדו את־העיר׃
32.19 וידברו אל־אלהי ירושלם כעל אלהי עמי הארץ מעשה ידי האדם׃ ס
32.20 ויתפלל יחזקיהו המלך וישעיהו בן־אמוץ הנביא על־זאת ויזעקו השמים׃ פ
32.21 וישלח יהוה מלאך ויכחד כל־גבור חיל ונגיד ושר במחנה מלך אשור וישב בבשת פנים לארצו ויבא בית אלהיו [ומיציאו כ] (ומיציאי ק) מעיו שם הפילהו בחרב׃
32.22 ויושע יהוה את־יחזקיהו ואת ׀ ישבי ירושלם מיד סנחריב מלך־אשור ומיד־כל וינהלם מסביב׃
32.23 ורבים מביאים מנחה ליהוה לירושלם ומגדנות ליחזקיהו מלך יהודה וינשא לעיני כל־הגוים מאחרי־כן׃ ס
32.24 בימים ההם חלה יחזקיהו עד־למות ויתפלל אל־יהוה ויאמר לו ומופת נתן לו׃
32.25 ולא־כגמל עליו השיב יחזקיהו כי גבה לבו ויהי עליו קצף ועל־יהודה וירושלם׃
32.26 ויכנע יחזקיהו בגבה לבו הוא וישבי ירושלם ולא־בא עליהם קצף יהוה בימי יחזקיהו׃
32.27 ויהי ליחזקיהו עשר וכבוד הרבה מאד ואצרות עשה־לו לכסף ולזהב ולאבן יקרה ולבשמים ולמגנים ולכל כלי חמדה׃
32.28 ומסכנות לתבואת דגן ותירוש ויצהר וארות לכל־בהמה ובהמה ועדרים לאורות׃
32.29 וערים עשה לו ומקנה־צאן ובקר לרב כי נתן־לו אלהים רכוש רב מאד׃
32.30 והוא יחזקיהו סתם את־מוצא מימי גיחון העליון ויישרם למטה־מערבה לעיר דויד ויצלח יחזקיהו בכל־מעשהו׃
32.31 וכן במליצי ׀ שרי בבל המשלחים עליו לדרש המופת אשר היה בארץ עזבו האלהים לנסותו לדעת כל־בלבבו׃
32.32 ויתר דברי יחזקיהו וחסדיו הנם כתובים בחזון ישעיהו בן־אמוץ הנביא על־ספר מלכי־יהודה וישראל׃
32.33 וישכב יחזקיהו עם־אבתיו ויקברהו במעלה קברי בני־דויד וכבוד עשו־לו במותו כל־יהודה וישבי ירושלם וימלך מנשה בנו תחתיו׃ פ
32.1 Ahrj Hdbrjm wHAmt HAlH bA snhrjb mlk-Axwr wjbA bjHwdH wjhn Ol-HOrjm Hbcrwt wjAmr lbqOm Aljw׃
32.2 wjrA jhzqjHw kj-bA snhrjb wpnjw lmlhmH Ol-jrwxlm׃
32.3 wjwOc Om-xrjw wgbrjw lstwm At-mjmj HOjnwt Axr mhwc lOjr wjOzrwHw׃
32.4 wjqbcw Om-rb wjstmw At-kl-HmOjnwt wAt-Hnhl HxwTp btwk-HArc lAmr lmH jbwAw mlkj Axwr wmcAw mjm rbjm׃
32.5 wjthzq wjbn At-kl-HhwmH HprwcH wjOl Ol-Hmgdlwt wlhwcH HhwmH Ahrt wjhzq At-HmlwA Ojr dwjd wjOx xlh lrb wmgnjm׃
32.6 wjtn xrj mlhmwt Ol-HOm wjqbcm Aljw Al-rhwb xOr HOjr wjdbr Ol-lbbm lAmr׃
32.7 hzqw wAmcw Al-tjrAw wAl-thtw mpnj mlk Axwr wmlpnj kl-HHmwn Axr-Omw kj-Omnw rb mOmw׃
32.8 Omw zrwO bxr wOmnw jHwH AlHjnw lOzrnw wlHlhm mlhmtnw wjsmkw HOm Ol-dbrj jhzqjHw mlk-jHwdH׃ p
32.9 Ahr zH lh snhrjb mlk-Axwr Obdjw jrwxljmH wHwA Ol-lkjx wkl-mmxltw Omw Ol-jhzqjHw mlk jHwdH wOl-kl-jHwdH Axr bjrwxlm lAmr׃
32.10 kH Amr snhrjb mlk Axwr Ol-mH Atm bThjm wjxbjm bmcwr bjrwxlm׃
32.11 HlA jhzqjHw msjt Atkm ltt Atkm lmwt brOb wbcmA lAmr jHwH AlHjnw jcjlnw mkp mlk Axwr׃
32.12 HlA-HwA jhzqjHw Hsjr At-bmtjw wAt-mzbhtjw wjAmr ljHwdH wljrwxlm lAmr lpnj mzbh Ahd txthww wOljw tqTjrw׃
32.13 HlA tdOw mH Oxjtj Anj wAbwtj lkl Omj HArcwt Hjkwl jklw AlHj gwj HArcwt lHcjl At-Arcm mjdj׃
32.14 mj bkl-AlHj Hgwjm HAlH Axr Hhrjmw Abwtj Axr jkwl lHcjl At-Omw mjdj kj jwkl AlHjkm lHcjl Atkm mjdj׃
32.15 wOtH Al-jxjA Atkm hzqjHw wAl-jsjt Atkm kzAt wAl-tAmjnw lw kj-lA jwkl kl-AlwH kl-gwj wmmlkH lHcjl Omw mjdj wmjd Abwtj Ap kj AlHjkm lA-jcjlw Atkm mjdj׃
32.16 wOwd dbrw Obdjw Ol-jHwH HAlHjm wOl jhzqjHw Obdw׃
32.17 wsprjm ktb lhrp ljHwH AlHj jxrAl wlAmr Oljw lAmr kAlHj gwj HArcwt Axr lA-Hcjlw Omm mjdj kn lA-jcjl AlHj jhzqjHw Omw mjdj׃
32.18 wjqrAw bqwl-gdwl jHwdjt Ol-Om jrwxlm Axr Ol-HhwmH ljrAm wlbHlm lmOn jlkdw At-HOjr׃
32.19 wjdbrw Al-AlHj jrwxlm kOl AlHj Omj HArc mOxH jdj HAdm׃ s
32.20 wjtpll jhzqjHw Hmlk wjxOjHw bn-Amwc HnbjA Ol-zAt wjzOqw Hxmjm׃ p
32.21 wjxlh jHwH mlAk wjkhd kl-gbwr hjl wngjd wxr bmhnH mlk Axwr wjxb bbxt pnjm lArcw wjbA bjt AlHjw [wmjcjAw k] (wmjcjAj q) mOjw xm HpjlHw bhrb׃
32.22 wjwxO jHwH At-jhzqjHw wAt jxbj jrwxlm mjd snhrjb mlk-Axwr wmjd-kl wjnHlm msbjb׃
32.23 wrbjm mbjAjm mnhH ljHwH ljrwxlm wmgdnwt ljhzqjHw mlk jHwdH wjnxA lOjnj kl-Hgwjm mAhrj-kn׃ s
32.24 bjmjm HHm hlH jhzqjHw Od-lmwt wjtpll Al-jHwH wjAmr lw wmwpt ntn lw׃
32.25 wlA-kgml Oljw Hxjb jhzqjHw kj gbH lbw wjHj Oljw qcp wOl-jHwdH wjrwxlm׃
32.26 wjknO jhzqjHw bgbH lbw HwA wjxbj jrwxlm wlA-bA OljHm qcp jHwH bjmj jhzqjHw׃
32.27 wjHj ljhzqjHw Oxr wkbwd HrbH mAd wAcrwt OxH-lw lksp wlzHb wlAbn jqrH wlbxmjm wlmgnjm wlkl klj hmdH׃
32.28 wmsknwt ltbwAt dgn wtjrwx wjcHr wArwt lkl-bHmH wbHmH wOdrjm lAwrwt׃
32.29 wOrjm OxH lw wmqnH-cAn wbqr lrb kj ntn-lw AlHjm rkwx rb mAd׃
32.30 wHwA jhzqjHw stm At-mwcA mjmj gjhwn HOljwn wjjxrm lmTH-mOrbH lOjr dwjd wjclh jhzqjHw bkl-mOxHw׃
32.31 wkn bmljcj xrj bbl Hmxlhjm Oljw ldrx Hmwpt Axr HjH bArc Ozbw HAlHjm lnswtw ldOt kl-blbbw׃
32.32 wjtr dbrj jhzqjHw whsdjw Hnm ktwbjm bhzwn jxOjHw bn-Amwc HnbjA Ol-spr mlkj-jHwdH wjxrAl׃
32.33 wjxkb jhzqjHw Om-Abtjw wjqbrHw bmOlH qbrj bnj-dwjd wkbwd Oxw-lw bmwtw kl-jHwdH wjxbj jrwxlm wjmlk mnxH bnw thtjw׃ p
32.1 Post quae et huiuscemodi fidem venit Sennacherib rex Assyriorum et ingressus Iudam obsedit civitates munitas volens eas capere.
32.2 Quod cum vidisset Ezechias, venisse scilicet Sennacherib et totum belli impetum verti contra Ierusalem,
32.3 inito cum principibus consilio virisque fortissimis, ut obturarent capita fontium, qui erant extra urbem, et, hoc omnium decernente sententia,
32.4 congregata est plurima multitudo, et obturaverunt cunctos fontes et rivum, qui fluebat in medio terrae, dicentes: “ Ne veniant reges Assyriorum et inveniant aquarum abundantiam! ”.
32.5 Aedificavit quoque agens industrie omnem murum, qui fuerat dissipatus, et exstruxit turres desuper et forinsecus alterum murum instauravitque Mello in civitate David et fecit iacula plurima et clipeos.
32.6 Constituitque principes belli super populum et convocavit illos ad se in platea portae civitatis ac locutus est ad cor eorum dicens:
32.7 “ Viriliter agite et confortamini! Nolite timere nec paveatis regem Assyriorum et universam multitudinem, quae est cum eo. Multo enim plures nobiscum sunt quam cum illo:
32.8 cum illo est brachium carneum, nobiscum autem Dominus Deus noster, qui auxiliator est noster pugnatque pro nobis ”. Confortatusque est populus huiuscemodi verbis Ezechiae regis Iudae.
32.9 Quae postquam gesta sunt, misit Sennacherib rex Assyriorum servos suos Ierusalem — ipse enim cum universo exercitu obsidebat Lachis — ad Ezechiam regem Iudae et ad omnem populum, qui erat in urbe, dicens:
32.10 “ Haec dicit Sennacherib rex Assyriorum: In quo habentes fiduciam sedetis obsessi in Ierusalem?
32.11 Nonne Ezechias decipit vos, ut tradat morti in fame et siti affirmans quod Dominus Deus vester liberet vos de manu regis Assyriorum?
32.12 Numquid non iste est Ezechias, qui destruxit excelsa illius et altaria et praecepit Iudae et Ierusalem dicens: “Coram altari uno adorabitis et in ipso comburetis sacrificia”?
32.13 An ignoratis quae ego fecerim et patres mei cunctis terrarum populis? Numquid praevaluerunt dii gentium terrarum liberare regionem suam de manu mea?
32.14 Quis est de universis diis gentium, quas deleverunt patres mei, qui potuerit eruere populum suum de manu mea, ut possit etiam Deus vester eruere vos de hac manu?
32.15 Non vos ergo decipiat Ezechias nec vana persuasione deludat, neque credatis ei! Si enim nullus potuit deus cunctarum gentium atque regnorum liberare populum suum de manu mea et de manu patrum meorum, quanto minus Deus vester poterit eruere vos de manu mea! ”.
32.16 Sed et alia multa locuti sunt servi eius contra Dominum Deum et contra Ezechiam servum eius.
32.17 Epistulas quoque scripsit plenas blasphemiae in Dominum, Deum Israel, et locutus est adversus eum: “ Sicut dii gentium terrarum non potuerunt liberare populos suos de manu mea, sic et Deus Ezechiae eruere non poterit populum suum de manu ista ”.
32.18 Insuper et clamore magno, lingua Iudaica, ad populum Ierusalem, qui sedebat in muro, personabant, ut terrerent et perturbarent eos et caperent civitatem.
32.19 Locutusque est Sennacherib contra Deum Ierusalem sicut adversum deos populorum terrae opera manuum hominum.
32.20 Oraverunt igitur Ezechias rex et Isaias filius Amos prophetes adversum hanc blasphemiam ac vociferati sunt in caelum.
32.21 Et misit Dominus angelum, qui percussit omnem virum robustum et bellatorem et principem in castris regis Assyriorum; reversusque est cum ignominia in terram suam. Cumque ingressus esset domum dei sui, filii, qui egressi fuerant de visceribus eius, interfecerunt eum ibi gladio.
32.22 Salvavit ergo Dominus Ezechiam et habitatores Ierusalem de manu Sennacherib regis Assyriorum et de manu omnium et praestitit eis quietem per circuitum.
32.23 Multi etiam deferebant munera Domino in Ierusalem et res pretiosas Ezechiae regi Iudae, qui exaltatus est post haec coram cunctis gentibus.
32.24 In diebus illis aegrotavit Ezechias usque ad mortem et oravit Dominum; exaudivitque eum et dedit ei signum.
32.25 Sed non iuxta beneficia, quae acceperat, retribuit, quia elevatum est cor eius; et facta est contra eum ira et contra Iudam et Ierusalem.
32.26 Humiliatusque est postea, eo quod exaltatum fuisset cor eius, tam ipse quam habitatores Ierusalem; et idcirco non venit super eos ira Domini in diebus Ezechiae.
32.27 Fuit autem Ezechias dives et inclitus valde; et thesauros sibi plurimos congregavit argenti, auri et lapidis pretiosi, aromatum et clipeorum omnisque generis rerum pretiosarum.
32.28 Apothecas quoque frumenti, vini et olei et praesepia omnium iumentorum caulasque pecoribus
32.29 et urbes exaedificavit sibi; habebat quippe greges ovium et armentorum innumerabiles, eo quod dedisset ei Deus substantiam multam nimis.
32.30 Ipse est Ezechias, qui obturavit superiorem exitum aquarum Gihon et avertit eas subter ad occidentem urbis David. In omnibus operibus suis prosperatus est.
32.31 Attamen sic in legatione principum Babylonis, qui missi fuerant ad eum, ut interrogarent de portento, quod acciderat super terram, dereliquit eum Deus, ut tentaretur, et nota fierent omnia, quae erant in corde eius.
32.32 Reliqua autem gestorum Ezechiae et misericordiarum eius scripta sunt in visione Isaiae filii Amos prophetae et in libro regum Iudae et Israel.
32.33 Dormivitque Ezechias cum patribus suis, et sepelierunt eum in ascensu ad sepulcra filiorum David; et celebravit eius exsequias universus Iuda et omnes habitatores Ierusalem. Regnavitque Manasses filius eius pro eo.
33.1 Manasse war zwölf Jahre alt, als er König ward, und regierte fünfundfünfzig Jahre lang zu Jerusalem.
33.2 Und er tat, was böse war in den Augen des HERRN, nach den Greueln der Heiden, welche der HERR vor den Kindern Israel vertrieben hatte.
33.3 Er baute die Höhen wieder auf, die sein Vater Hiskia abgebrochen hatte, und errichtete den Baalen Altäre und machte Ascheren und betete das ganze Heer des Himmels an und diente ihnen.
33.4 Er baute auch Altäre im Hause des HERRN, davon der HERR gesagt hatte: Zu Jerusalem soll mein Name sein ewiglich!
33.5 Und er baute dem ganzen Heere des Himmels Altäre, in beiden Vorhöfen am Hause des HERRN.
33.6 Er führte auch seine Söhne durchs Feuer im Tal des Sohnes Hinnoms und trieb Wolkendeuterei, Schlangenbeschwörung und Zauberei und hielt Geisterbanner und Wahrsager und tat vielerlei Böses vor dem HERRN, um ihn zu kränken.
33.7 Er setzte auch das Götzenbild, das er machen ließ, in das Haus Gottes, davon Gott zu David und seinem Sohn Salomo gesagt hatte: In dieses Haus und nach Jerusalem, das ich aus allen Stämmen Israels erwählt habe, will ich meinen Namen setzen ewiglich;
33.8 und ich will Israels Fuß nicht mehr aus dem Lande vertreiben, das ich ihren Vätern bestimmt habe, sofern sie darauf achten, alles zu tun, was ich ihnen geboten habe im ganzen Gesetz, in den Satzungen und Rechten, durch Mose!
33.9 Aber Manasse verführte das Volk Juda und die Einwohner von Jerusalem, so daß sie Ärgeres taten als die Heiden, die der HERR vor den Kindern Israel vertilgt hatte.
33.10 Und der HERR redete zu Manasse und zu seinem Volk, aber sie merkten nicht darauf.
33.11 Da ließ der HERR die Heerführer des Königs von Assyrien über sie kommen, die fingen Manasse mit Haken, banden ihn mit zwei ehernen Ketten und verbrachten ihn nach Babel.
33.12 Als er nun in der Not war, flehte er den HERRN, seinen Gott, an und demütigte sich sehr vor dem Gott seiner Väter.
33.13 Und da er zu ihm betete, ließ sich Gott von ihm erbitten, also daß er sein Flehen erhörte und ihn wieder gen Jerusalem zu seinem Königreich brachte. Da erkannte Manasse, daß der HERR Gott ist.
33.14 Darnach baute er eine äußere Mauer an der Stadt Davids, westlich vom Bach Gihon und bis zum Eingang durch das Fischtor und rings um den Ophel, machte sie sehr hoch und legte Hauptleute in alle festen Städte Judas.
33.15 Er tat auch die fremden Götter weg und entfernte das Götzenbild aus dem Hause des HERRN und alle Altäre, die er auf dem Berge des Hauses des HERRN und zu Jerusalem gebaut hatte, und warf sie vor die Stadt hinaus.
33.16 Und er baute den Altar des HERRN und opferte darauf Dankopfer und Lobopfer und befahl Juda, daß sie dem HERRN, dem Gott Israels, dienen sollten.
33.17 Zwar opferte das Volk noch auf den Höhen, aber nur dem HERRN, seinem Gott.
33.18 Die weitere Geschichte Manasses und sein Gebet zu seinem Gott und die Reden der Seher, die im Namen des HERRN, des Gottes Israels, zu ihm redeten, siehe, das steht in den Geschichten der Könige von Israel.
33.19 Sein Gebet, und wie sich Gott von ihm hat erbitten lassen, und alle seine Sünde und seine Missetat und die Orte, darauf er die Höhen baute und Ascheren und Götzenbilder aufstellte, ehe er gedemütigt ward, siehe, das ist beschrieben in den Geschichten der Seher.
33.20 Und Manasse legte sich zu seinen Vätern, und man begrub ihn in seinem Hause; und sein Sohn Amon ward König an seiner Statt.
33.21 Zweiundzwanzig Jahre alt war Amon, als er König ward, und regierte zwei Jahre lang zu Jerusalem;
33.22 und er tat, was böse war in den Augen des HERRN, wie sein Vater Manasse getan hatte. Und Amon opferte allen Götzen, die sein Vater Manasse gemacht hatte, und diente ihnen.
33.23 Aber er demütigte sich nicht vor dem HERRN, wie sich sein Vater Manasse gedemütigt hatte, sondern er, Amon, lud große Schuld auf sich.
33.24 Und seine Knechte machten eine Verschwörung gegen ihn und töteten ihn in seinem Hause.
33.25 Da erschlug die Landbevölkerung alle, welche die Verschwörung wider den König Amon gemacht hatten; und die Landbevölkerung machte seinen Sohn Josia zum König an seiner Statt.
33.1 ὢν δέκα δύο ἐτῶν μανασσης ἐν τῷ βασιλεῦσαι αὐτὸν καὶ πεντήκοντα πέντε ἔτη ἐβασίλευσεν ἐν ιερουσαλημ
33.2 καὶ ἐποίησεν τὸ πονηρὸν ἐναντίον κυρίου ἀπὸ πάντων τῶν βδελυγμάτων τῶν ἐθνῶν οὓς ἐξωλέθρευσεν κύριος ἀπὸ προσώπου τῶν υἱῶν ισραηλ
33.3 καὶ ἐπέστρεψεν καὶ ᾠκοδόμησεν τὰ ὑψηλά ἃ κατέσπασεν εζεκιας ὁ πατὴρ αὐτοῦ καὶ ἔστησεν στήλας ταῖς βααλιμ καὶ ἐποίησεν ἄλση καὶ προσεκύνησεν πάσῃ τῇ στρατιᾷ τοῦ οὐρανοῦ καὶ ἐδούλευσεν αὐτοῖς
33.4 καὶ ᾠκοδόμησεν θυσιαστήρια ἐν οἴκῳ κυρίου οὗ εἶπεν κύριος ἐν ιερουσαλημ ἔσται τὸ ὄνομά μου εἰς τὸν αἰῶνα
33.5 καὶ ᾠκοδόμησεν θυσιαστήρια πάσῃ τῇ στρατιᾷ τοῦ οὐρανοῦ ἐν ταῖς δυσὶν αὐλαῖς οἴκου κυρίου
33.6 καὶ αὐτὸς διήγαγεν τὰ τέκνα αὐτοῦ ἐν πυρὶ ἐν γαι-βαναι-εννομ καὶ ἐκληδονίζετο καὶ οἰωνίζετο καὶ ἐφαρμακεύετο καὶ ἐποίησεν ἐγγαστριμύθους καὶ ἐπαοιδούς ἐπλήθυνεν τοῦ ποιῆσαι τὸ πονηρὸν ἐναντίον κυρίου τοῦ παροργίσαι αὐτόν
33.7 καὶ ἔθηκεν τὸ γλυπτὸν καὶ τὸ χωνευτόν εἰκόνα ἣν ἐποίησεν ἐν οἴκῳ θεοῦ οὗ εἶπεν ὁ θεὸς πρὸς δαυιδ καὶ πρὸς σαλωμων υἱὸν αὐτοῦ ἐν τῷ οἴκῳ τούτῳ καὶ ιερουσαλημ ἣν ἐξελεξάμην ἐκ πασῶν φυλῶν ισραηλ θήσω τὸ ὄνομά μου εἰς τὸν αἰῶνα
33.8 καὶ οὐ προσθήσω σαλεῦσαι τὸν πόδα ισραηλ ἀπὸ τῆς γῆς ἧς ἔδωκα τοῖς πατράσιν αὐτῶν πλὴν ἐὰν φυλάσσωνται τοῦ ποιῆσαι πάντα ἃ ἐνετειλάμην αὐτοῖς κατὰ πάντα τὸν νόμον καὶ τὰ προστάγματα καὶ τὰ κρίματα ἐν χειρὶ μωυσῆ
33.9 καὶ ἐπλάνησεν μανασσης τὸν ιουδαν καὶ τοὺς κατοικοῦντας ἐν ιερουσαλημ τοῦ ποιῆσαι τὸ πονηρὸν ὑπὲρ πάντα τὰ ἔθνη ἃ ἐξῆρεν κύριος ἀπὸ προσώπου υἱῶν ισραηλ
33.10 καὶ ἐλάλησεν κύριος ἐπὶ μανασση καὶ ἐπὶ τὸν λαὸν αὐτοῦ καὶ οὐκ ἐπήκουσαν
33.11 καὶ ἤγαγεν κύριος ἐπ' αὐτοὺς τοὺς ἄρχοντας τῆς δυνάμεως βασιλέως ασσουρ καὶ κατέλαβον τὸν μανασση ἐν δεσμοῖς καὶ ἔδησαν αὐτὸν ἐν πέδαις καὶ ἤγαγον εἰς βαβυλῶνα
33.12 καὶ ὡς ἐθλίβη ἐζήτησεν τὸ πρόσωπον κυρίου τοῦ θεοῦ αὐτοῦ καὶ ἐταπεινώθη σφόδρα ἀπὸ προσώπου θεοῦ τῶν πατέρων αὐτοῦ
33.13 καὶ προσηύξατο πρὸς αὐτόν καὶ ἐπήκουσεν αὐτοῦ καὶ ἐπήκουσεν τῆς βοῆς αὐτοῦ καὶ ἐπέστρεψεν αὐτὸν εἰς ιερουσαλημ ἐπὶ τὴν βασιλείαν αὐτοῦ καὶ ἔγνω μανασσης ὅτι κύριος αὐτός ἐστιν ὁ θεός
33.14 καὶ μετὰ ταῦτα ᾠκοδόμησεν τεῖχος ἔξω τῆς πόλεως δαυιδ ἀπὸ λιβὸς κατὰ γιων ἐν τῷ χειμάρρῳ καὶ ἐκπορευομένων τὴν πύλην τὴν κυκλόθεν καὶ εἰς τὸ οφλα καὶ ὕψωσεν σφόδρα καὶ κατέστησεν ἄρχοντας τῆς δυνάμεως ἐν πάσαις ταῖς πόλεσιν ταῖς τειχήρεσιν ἐν ιουδα
33.15 καὶ περιεῖλεν τοὺς θεοὺς τοὺς ἀλλοτρίους καὶ τὸ γλυπτὸν ἐξ οἴκου κυρίου καὶ πάντα τὰ θυσιαστήρια ἃ ᾠκοδόμησεν ἐν ὄρει οἴκου κυρίου καὶ ἐν ιερουσαλημ καὶ ἔξω τῆς πόλεως
33.16 καὶ κατώρθωσεν τὸ θυσιαστήριον κυρίου καὶ ἐθυσίασεν ἐπ' αὐτὸ θυσίαν σωτηρίου καὶ αἰνέσεως καὶ εἶπεν τῷ ιουδα τοῦ δουλεύειν κυρίῳ θεῷ ισραηλ
33.17 πλὴν ὁ λαὸς ἔτι ἐπὶ τῶν ὑψηλῶν πλὴν κύριος ὁ θεὸς αὐτῶν
33.18 καὶ τὰ λοιπὰ τῶν λόγων μανασση καὶ ἡ προσευχὴ αὐτοῦ ἡ πρὸς τὸν θεὸν καὶ λόγοι τῶν ὁρώντων λαλούντων πρὸς αὐτὸν ἐπ' ὀνόματι κυρίου θεοῦ ισραηλ ἰδοὺ ἐπὶ λόγων
33.19 προσευχῆς αὐτοῦ καὶ ὡς ἐπήκουσεν αὐτοῦ καὶ πᾶσαι αἱ ἁμαρτίαι αὐτοῦ καὶ αἱ ἀποστάσεις αὐτοῦ καὶ οἱ τόποι ἐφ' οἷς ᾠκοδόμησεν τὰ ὑψηλὰ καὶ ἔστησεν ἐκεῖ ἄλση καὶ γλυπτὰ πρὸ τοῦ ἐπιστρέψαι ἰδοὺ γέγραπται ἐπὶ τῶν λόγων τῶν ὁρώντων
33.20 καὶ ἐκοιμήθη μανασσης μετὰ τῶν πατέρων αὐτοῦ καὶ ἔθαψαν αὐτὸν ἐν παραδείσῳ οἴκου αὐτοῦ καὶ ἐβασίλευσεν ἀντ' αὐτοῦ αμων υἱὸς αὐτοῦ
33.21 ὢν εἴκοσι καὶ δύο ἐτῶν αμων ἐν τῷ βασιλεύειν αὐτὸν καὶ δύο ἔτη ἐβασίλευσεν ἐν ιερουσαλημ
33.22 καὶ ἐποίησεν τὸ πονηρὸν ἐνώπιον κυρίου ὡς ἐποίησεν μανασσης ὁ πατὴρ αὐτοῦ καὶ πᾶσιν τοῖς εἰδώλοις οἷς ἐποίησεν μανασσης ὁ πατὴρ αὐτοῦ ἔθυεν αμων καὶ ἐδούλευσεν αὐτοῖς
33.23 καὶ οὐκ ἐταπεινώθη ἐναντίον κυρίου ὡς ἐταπεινώθη μανασσης ὁ πατὴρ αὐτοῦ ὅτι υἱὸς αὐτοῦ αμων ἐπλήθυνεν πλημμέλειαν
33.24 καὶ ἐπέθεντο αὐτῷ οἱ παῖδες αὐτοῦ καὶ ἐπάταξαν αὐτὸν ἐν οἴκῳ αὐτοῦ
33.25 καὶ ἐπάταξεν ὁ λαὸς τῆς γῆς τοὺς ἐπιθεμένους ἐπὶ τὸν βασιλέα αμων καὶ ἐβασίλευσεν ὁ λαὸς τῆς γῆς τὸν ιωσιαν υἱὸν αὐτοῦ ἀντ' αὐτοῦ
33.1 ohn deka dyo etohn manassehs en toh basileysai ayton kai pentehkonta pente eteh ebasileysen en ieroysalehm
33.2 kai epoiehsen to ponehron enantion kyrioy apo pantohn tohn bdelygmatohn tohn ethnohn oys exohlethreysen kyrios apo prosohpoy tohn yiohn israehl
33.3 kai epestrepsen kai ohkodomehsen ta ypsehla a katespasen ezekias o patehr aytoy kai estehsen stehlas tais baalim kai epoiehsen alseh kai prosekynehsen paseh teh stratia toy oyranoy kai edoyleysen aytois
33.4 kai ohkodomehsen thysiastehria en oikoh kyrioy oy eipen kyrios en ieroysalehm estai to onoma moy eis ton aiohna
33.5 kai ohkodomehsen thysiastehria paseh teh stratia toy oyranoy en tais dysin aylais oikoy kyrioy
33.6 kai aytos diehgagen ta tekna aytoy en pyri en gai0banai0ennom kai eklehdonizeto kai oiohnizeto kai epharmakeyeto kai epoiehsen eggastrimythoys kai epaoidoys eplehthynen toy poiehsai to ponehron enantion kyrioy toy parorgisai ayton
33.7 kai ethehken to glypton kai to chohneyton eikona ehn epoiehsen en oikoh theoy oy eipen o theos pros dayid kai pros salohmohn yion aytoy en toh oikoh toytoh kai ieroysalehm ehn exelexamehn ek pasohn phylohn israehl thehsoh to onoma moy eis ton aiohna
33.8 kai oy prosthehsoh saleysai ton poda israehl apo tehs gehs ehs edohka tois patrasin aytohn plehn ean phylassohntai toy poiehsai panta a eneteilamehn aytois kata panta ton nomon kai ta prostagmata kai ta krimata en cheiri mohyseh
33.9 kai eplanehsen manassehs ton ioydan kai toys katoikoyntas en ieroysalehm toy poiehsai to ponehron yper panta ta ethneh a exehren kyrios apo prosohpoy yiohn israehl
33.10 kai elalehsen kyrios epi manasseh kai epi ton laon aytoy kai oyk epehkoysan
33.11 kai ehgagen kyrios ep' aytoys toys archontas tehs dynameohs basileohs assoyr kai katelabon ton manasseh en desmois kai edehsan ayton en pedais kai ehgagon eis babylohna
33.12 kai ohs ethlibeh ezehtehsen to prosohpon kyrioy toy theoy aytoy kai etapeinohtheh sphodra apo prosohpoy theoy tohn paterohn aytoy
33.13 kai prosehyxato pros ayton kai epehkoysen aytoy kai epehkoysen tehs boehs aytoy kai epestrepsen ayton eis ieroysalehm epi tehn basileian aytoy kai egnoh manassehs oti kyrios aytos estin o theos
33.14 kai meta tayta ohkodomehsen teichos exoh tehs poleohs dayid apo libos kata giohn en toh cheimarroh kai ekporeyomenohn tehn pylehn tehn kyklothen kai eis to ophla kai ypsohsen sphodra kai katestehsen archontas tehs dynameohs en pasais tais polesin tais teichehresin en ioyda
33.15 kai perieilen toys theoys toys allotrioys kai to glypton ex oikoy kyrioy kai panta ta thysiastehria a ohkodomehsen en orei oikoy kyrioy kai en ieroysalehm kai exoh tehs poleohs
33.16 kai katohrthohsen to thysiastehrion kyrioy kai ethysiasen ep' ayto thysian sohtehrioy kai aineseohs kai eipen toh ioyda toy doyleyein kyrioh theoh israehl
33.17 plehn o laos eti epi tohn ypsehlohn plehn kyrios o theos aytohn
33.18 kai ta loipa tohn logohn manasseh kai eh proseycheh aytoy eh pros ton theon kai logoi tohn orohntohn laloyntohn pros ayton ep' onomati kyrioy theoy israehl idoy epi logohn
33.19 proseychehs aytoy kai ohs epehkoysen aytoy kai pasai ai amartiai aytoy kai ai apostaseis aytoy kai oi topoi eph' ois ohkodomehsen ta ypsehla kai estehsen ekei alseh kai glypta pro toy epistrepsai idoy gegraptai epi tohn logohn tohn orohntohn
33.20 kai ekoimehtheh manassehs meta tohn paterohn aytoy kai ethapsan ayton en paradeisoh oikoy aytoy kai ebasileysen ant' aytoy amohn yios aytoy
33.21 ohn eikosi kai dyo etohn amohn en toh basileyein ayton kai dyo eteh ebasileysen en ieroysalehm
33.22 kai epoiehsen to ponehron enohpion kyrioy ohs epoiehsen manassehs o patehr aytoy kai pasin tois eidohlois ois epoiehsen manassehs o patehr aytoy ethyen amohn kai edoyleysen aytois
33.23 kai oyk etapeinohtheh enantion kyrioy ohs etapeinohtheh manassehs o patehr aytoy oti yios aytoy amohn eplehthynen plehmmeleian
33.24 kai epethento aytoh oi paides aytoy kai epataxan ayton en oikoh aytoy
33.25 kai epataxen o laos tehs gehs toys epithemenoys epi ton basilea amohn kai ebasileysen o laos tehs gehs ton iohsian yion aytoy ant' aytoy
33.1 בֶּן־שְׁתֵּים עֶשְׂרֵה שָׁנָה מְנַשֶּׁה בְמָלְכֹו וַחֲמִשִּׁים וְחָמֵשׁ שָׁנָה מָלַךְ בִּירוּשָׁלִָם׃
33.2 וַיַּעַשׂ הָרַע בְּעֵינֵי יְהוָה כְּתֹועֲבֹות הַגֹּויִם אֲשֶׁר הֹורִישׁ יְהוָה מִפְּנֵי בְּנֵי יִשְׂרָאֵל׃
33.3 וַיָּשָׁב וַיִּבֶן אֶת־הַבָּמֹות אֲשֶׁר נִתַּץ יְחִזְקִיָּהוּ אָבִיו וַיָּקֶם מִזְבְּחֹות לַבְּעָלִים וַיַּעַשׂ אֲשֵׁרֹות וַיִּשְׁתַּחוּ לְכָל־צְבָא הַשָּׁמַיִם וַיַּעֲבֹד אֹתָם׃
33.4 וּבָנָה מִזְבְּחֹות בְּבֵית יְהוָה אֲשֶׁר אָמַר יְהוָה בִּירוּשָׁלִַם יִהְיֶה־שְּׁמִי לְעֹולָם׃
33.5 וַיִּבֶן מִזְבְּחֹות לְכָל־צְבָא הַשָּׁמָיִם בִּשְׁתֵּי חַצְרֹות בֵּית־יְהוָה׃
33.6 וְהוּא הֶעֱבִיר אֶת־בָּנָיו בָּאֵשׁ בְּגֵי בֶן־הִנֹּם וְעֹונֵן וְנִחֵשׁ וְכִשֵּׁף וְעָשָׂה אֹוב וְיִדְּעֹונִי הִרְבָּה לַעֲשֹׂות הָרַע בְּעֵינֵי יְהוָה לְהַכְעִיסֹו׃
33.7 וַיָּשֶׂם אֶת־פֶּסֶל הַסֶּמֶל אֲשֶׁר עָשָׂה בְּבֵית הָאֱלֹהִים אֲשֶׁר אָמַר אֱלֹהִים אֶל־דָּוִיד וְאֶל־שְׁלֹמֹה בְנֹו בַּבַּיִת הַזֶּה וּבִירוּשָׁלִַם אֲשֶׁר בָּחַרְתִּי מִכֹּל שִׁבְטֵי יִשְׂרָאֵל אָשִׂים אֶת־שְׁמִי לְעֵילֹום׃
33.8 וְלֹא אֹוסִיף לְהָסִיר אֶת־רֶגֶל יִשְׂרָאֵל מֵעַל הָאֲדָמָה אֲשֶׁר הֶעֱמַדְתִּי לַאֲבֹתֵיכֶם רַק ׀ אִם־יִשְׁמְרוּ לַעֲשֹׂות אֵת כָּל־אֲשֶׁר צִוִּיתִים לְכָל־הַתֹּורָה וְהַחֻקִּים וְהַמִּשְׁפָּטִים בְּיַד־מֹשֶׁה׃
33.9 וַיֶּתַע מְנַשֶּׁה אֶת־יְהוּדָה וְיֹשְׁבֵי יְרוּשָׁלִָם לַעֲשֹׂות רָע מִן־הַגֹּויִם אֲשֶׁר הִשְׁמִיד יְהוָה מִפְּנֵי בְּנֵי יִשְׂרָאֵל׃ פ
33.10 וַיְדַבֵּר יְהוָה אֶל־מְנַשֶּׁה וְאֶל־עַמֹּו וְלֹא הִקְשִׁיבוּ׃
33.11 וַיָּבֵא יְהוָה עֲלֵיהֶם אֶת־שָׂרֵי הַצָּבָא אֲשֶׁר לְמֶלֶךְ אַשּׁוּר וַיִּלְכְּדוּ אֶת־מְנַשֶּׁה בַּחֹחִים וַיַּאַסְרֻהוּ בַּנְחֻשְׁתַּיִם וַיֹּולִיכֻהוּ בָּבֶלָה׃
33.12 וּכְהָצֵר לֹו חִלָּה אֶת־פְּנֵי יְהוָה אֱלֹהָיו וַיִּכָּנַע מְאֹד מִלִּפְנֵי אֱלֹהֵי אֲבֹתָיו׃
33.13 וַיִּתְפַּלֵּל אֵלָיו וַיֵּעָתֶר לֹו וַיִּשְׁמַע תְּחִנָּתֹו וַיְשִׁיבֵהוּ יְרוּשָׁלִַם לְמַלְכוּתֹו וַיֵּדַע מְנַשֶּׁה כִּי יְהוָה הוּא הָאֱלֹהִים׃
33.14 וְאַחֲרֵי־כֵן בָּנָה חֹומָה חִיצֹונָה ׀ לְעִיר־דָּוִיד מַעְרָבָה לְגִיחֹון בַּנַּחַל וְלָבֹוא בְשַׁעַר הַדָּגִים וְסָבַב לָעֹפֶל וַיַּגְבִּיהֶהָ מְאֹד וַיָּשֶׂם שָׂרֵי־חַיִל בְּכָל־הֶעָרִים הַבְּצֻרֹות בִּיהוּדָה׃
33.15 וַיָּסַר אֶת־אֱלֹהֵי הַנֵּכָר וְאֶת־הַסֶּמֶל מִבֵּית יְהוָה וְכָל־הַמִּזְבְּחֹות אֲשֶׁר בָּנָה בְּהַר בֵּית־יְהוָה וּבִירוּשָׁלִָם וַיַּשְׁלֵךְ חוּצָה לָעִיר׃
33.16 [וַיָּכֶן כ] (וַיִּבֶן ק) אֶת־מִזְבַּח יְהוָה וַיִּזְבַּח עָלָיו זִבְחֵי שְׁלָמִים וְתֹודָה וַיֹּאמֶר לִיהוּדָה לַעֲבֹוד אֶת־יְהוָה אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל׃
33.17 אֲבָל עֹוד הָעָם זֹבְחִים בַּבָּמֹות רַק לַיהוָה אֱלֹהֵיהֶם׃
33.18 וְיֶתֶר דִּבְרֵי מְנַשֶּׁה וּתְפִלָּתֹו אֶל־אֱלֹהָיו וְדִבְרֵי הַחֹזִים הַמְדַבְּרִים אֵלָיו בְּשֵׁם יְהוָה אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל הִנָּם עַל־דִּבְרֵי מַלְכֵי יִשְׂרָאֵל׃
33.19 וּתְפִלָּתֹו וְהֵעָתֶר־לֹו וְכָל־חַטָּאתֹו וּמַעְלֹו וְהַמְּקֹמֹות אֲשֶׁר בָּנָה בָהֶם בָּמֹות וְהֶעֱמִיד הָאֲשֵׁרִים וְהַפְּסִלִים לִפְנֵי הִכָּנְעֹו הִנָּם כְּתוּבִים עַל דִּבְרֵי חֹוזָי׃
33.20 וַיִּשְׁכַּב מְנַשֶּׁה עִם־אֲבֹתָיו וַיִּקְבְּרֻהוּ בֵּיתֹו וַיִּמְלֹךְ אָמֹון בְּנֹו תַּחְתָּיו׃ פ
33.21 בֶּן־עֶשְׂרִים וּשְׁתַּיִם שָׁנָה אָמֹון בְּמָלְכֹו וּשְׁתַּיִם שָׁנִים מָלַךְ בִּירוּשָׁלִָם׃
33.22 וַיַּעַשׂ הָרַע בְּעֵינֵי יְהוָה כַּאֲשֶׁר עָשָׂה מְנַשֶּׁה אָבִיו וּלְכָל־הַפְּסִילִים אֲשֶׁר עָשָׂה מְנַשֶּׁה אָבִיו זִבַּח אָמֹון וַיַּעַבְדֵם׃
33.23 וְלֹא נִכְנַע מִלִּפְנֵי יְהוָה כְּהִכָּנַע מְנַשֶּׁה אָבִיו כִּי הוּא אָמֹון הִרְבָּה אַשְׁמָה׃
33.24 וַיִּקְשְׁרוּ עָלָיו עֲבָדָיו וַיְמִיתֻהוּ בְּבֵיתֹו׃
33.25 וַיַּכּוּ עַם־הָאָרֶץ אֵת כָּל־הַקֹּשְׁרִים עַל־הַמֶּלֶךְ אָמֹון וַיַּמְלִיכוּ עַם־הָאָרֶץ אֶת־יֹאשִׁיָּהוּ בְנֹו תַּחְתָּיו׃ פ
33.1 baen-xxtejm OaexreH xxaanaaH mnaxxaeH bmaalkow wahamixxijm whaamexx xxaanaaH maalak bijrwxxaalaaim׃
33.2 wajaOax HaaraO bOejnej jHwaaH ktowOabowt Hagowjim Aaxxaer Howrijxx jHwaaH mipnej bnej jixraaAel׃
33.3 wajaaxxaab wajibaen Aaet-Habaamowt Aaxxaer nitac jhizqijaaHw Aaabijw wajaaqaem mizbhowt labOaalijm wajaOax Aaxxerowt wajixxtahw lkaal-cbaaA Haxxaamajim wajaOabod Aotaam׃
33.4 wbaanaaH mizbhowt bbejt jHwaaH Aaxxaer Aaamar jHwaaH bijrwxxaalaim jiHjaeH-xxmij lOowlaam׃
33.5 wajibaen mizbhowt lkaal-cbaaA Haxxaamaajim bixxtej hacrowt bejt-jHwaaH׃
33.6 wHwA HaeOaebijr Aaet-baanaajw baaAexx bgej baen-Hinom wOownen wnihexx wkixxep wOaaxaaH Aowb wjidOownij HirbaaH laOaxowt HaaraO bOejnej jHwaaH lHakOijsow׃
33.7 wajaaxaem Aaet-paesael Hasaemael Aaxxaer OaaxaaH bbejt HaaAaeloHijm Aaxxaer Aaamar AaeloHijm Aael-daawijd wAael-xxlomoH bnow babajit HazaeH wbijrwxxaalaim Aaxxaer baahartij mikol xxibTej jixraaAel Aaaxijm Aaet-xxmij lOejlowm׃
33.8 wloA Aowsijp lHaasijr Aaet-raegael jixraaAel meOal HaaAadaamaaH Aaxxaer HaeOaemadtij laAabotejkaem raq Aim-jixxmrw laOaxowt Aet kaal-Aaxxaer ciwijtijm lkaal-HatowraaH wHahuqijm wHamixxpaaTijm bjad-moxxaeH׃
33.9 wajaetaO mnaxxaeH Aaet-jHwdaaH wjoxxbej jrwxxaalaaim laOaxowt raaO min-Hagowjim Aaxxaer Hixxmijd jHwaaH mipnej bnej jixraaAel׃ p
33.10 wajdaber jHwaaH Aael-mnaxxaeH wAael-Oamow wloA Hiqxxijbw׃
33.11 wajaabeA jHwaaH OalejHaem Aaet-xaarej HacaabaaA Aaxxaer lmaelaek Aaxxwr wajilkdw Aaet-mnaxxaeH bahohijm wajaAasruHw banhuxxtajim wajowlijkuHw baabaelaaH׃
33.12 wkHaacer low hilaaH Aaet-pnej jHwaaH AaeloHaajw wajikaanaO mAod milipnej AaeloHej Aabotaajw׃
33.13 wajitpalel Aelaajw wajeOaataer low wajixxmaO thinaatow wajxxijbeHw jrwxxaalaim lmalkwtow wajedaO mnaxxaeH kij jHwaaH HwA HaaAaeloHijm׃
33.14 wAaharej-ken baanaaH howmaaH hijcownaaH lOijr-daawijd maOraabaaH lgijhown banahal wlaabowA bxxaOar Hadaagijm wsaabab laaOopael wajagbijHaeHaa mAod wajaaxaem xaarej-hajil bkaal-HaeOaarijm Habcurowt bijHwdaaH׃
33.15 wajaasar Aaet-AaeloHej Hanekaar wAaet-Hasaemael mibejt jHwaaH wkaal-Hamizbhowt Aaxxaer baanaaH bHar bejt-jHwaaH wbijrwxxaalaaim wajaxxlek hwcaaH laaOijr׃
33.16 [wajaakaen k] (wajibaen q) Aaet-mizbah jHwaaH wajizbah Oaalaajw zibhej xxlaamijm wtowdaaH wajoAmaer lijHwdaaH laOabowd Aaet-jHwaaH AaeloHej jixraaAel׃
33.17 Aabaal Oowd HaaOaam zobhijm babaamowt raq lajHwaaH AaeloHejHaem׃
33.18 wjaetaer dibrej mnaxxaeH wtpilaatow Aael-AaeloHaajw wdibrej Hahozijm Hamdabrijm Aelaajw bxxem jHwaaH AaeloHej jixraaAel Hinaam Oal-dibrej malkej jixraaAel׃
33.19 wtpilaatow wHeOaataer-low wkaal-haTaaAtow wmaOlow wHamqomowt Aaxxaer baanaaH baaHaem baamowt wHaeOaemijd HaaAaxxerijm wHapsilijm lipnej HikaanOow Hinaam ktwbijm Oal dibrej howzaaj׃
33.20 wajixxkab mnaxxaeH Oim-Aabotaajw wajiqbruHw bejtow wajimlok Aaamown bnow tahtaajw׃ p
33.21 baen-Oaexrijm wxxtajim xxaanaaH Aaamown bmaalkow wxxtajim xxaanijm maalak bijrwxxaalaaim׃
33.22 wajaOax HaaraO bOejnej jHwaaH kaAaxxaer OaaxaaH mnaxxaeH Aaabijw wlkaal-Hapsijlijm Aaxxaer OaaxaaH mnaxxaeH Aaabijw zibah Aaamown wajaOabdem׃
33.23 wloA niknaO milipnej jHwaaH kHikaanaO mnaxxaeH Aaabijw kij HwA Aaamown HirbaaH AaxxmaaH׃
33.24 wajiqxxrw Oaalaajw Oabaadaajw wajmijtuHw bbejtow׃
33.25 wajakw Oam-HaaAaaraec Aet kaal-Haqoxxrijm Oal-Hamaelaek Aaamown wajamlijkw Oam-HaaAaaraec Aaet-joAxxijaaHw bnow tahtaajw׃ p
33.1 בן־שתים עשרה שנה מנשה במלכו וחמשים וחמש שנה מלך בירושלם׃
33.2 ויעש הרע בעיני יהוה כתועבות הגוים אשר הוריש יהוה מפני בני ישראל׃
33.3 וישב ויבן את־הבמות אשר נתץ יחזקיהו אביו ויקם מזבחות לבעלים ויעש אשרות וישתחו לכל־צבא השמים ויעבד אתם׃
33.4 ובנה מזבחות בבית יהוה אשר אמר יהוה בירושלם יהיה־שמי לעולם׃
33.5 ויבן מזבחות לכל־צבא השמים בשתי חצרות בית־יהוה׃
33.6 והוא העביר את־בניו באש בגי בן־הנם ועונן ונחש וכשף ועשה אוב וידעוני הרבה לעשות הרע בעיני יהוה להכעיסו׃
33.7 וישם את־פסל הסמל אשר עשה בבית האלהים אשר אמר אלהים אל־דויד ואל־שלמה בנו בבית הזה ובירושלם אשר בחרתי מכל שבטי ישראל אשים את־שמי לעילום׃
33.8 ולא אוסיף להסיר את־רגל ישראל מעל האדמה אשר העמדתי לאבתיכם רק ׀ אם־ישמרו לעשות את כל־אשר צויתים לכל־התורה והחקים והמשפטים ביד־משה׃
33.9 ויתע מנשה את־יהודה וישבי ירושלם לעשות רע מן־הגוים אשר השמיד יהוה מפני בני ישראל׃ פ
33.10 וידבר יהוה אל־מנשה ואל־עמו ולא הקשיבו׃
33.11 ויבא יהוה עליהם את־שרי הצבא אשר למלך אשור וילכדו את־מנשה בחחים ויאסרהו בנחשתים ויוליכהו בבלה׃
33.12 וכהצר לו חלה את־פני יהוה אלהיו ויכנע מאד מלפני אלהי אבתיו׃
33.13 ויתפלל אליו ויעתר לו וישמע תחנתו וישיבהו ירושלם למלכותו וידע מנשה כי יהוה הוא האלהים׃
33.14 ואחרי־כן בנה חומה חיצונה ׀ לעיר־דויד מערבה לגיחון בנחל ולבוא בשער הדגים וסבב לעפל ויגביהה מאד וישם שרי־חיל בכל־הערים הבצרות ביהודה׃
33.15 ויסר את־אלהי הנכר ואת־הסמל מבית יהוה וכל־המזבחות אשר בנה בהר בית־יהוה ובירושלם וישלך חוצה לעיר׃
33.16 [ויכן כ] (ויבן ק) את־מזבח יהוה ויזבח עליו זבחי שלמים ותודה ויאמר ליהודה לעבוד את־יהוה אלהי ישראל׃
33.17 אבל עוד העם זבחים בבמות רק ליהוה אלהיהם׃
33.18 ויתר דברי מנשה ותפלתו אל־אלהיו ודברי החזים המדברים אליו בשם יהוה אלהי ישראל הנם על־דברי מלכי ישראל׃
33.19 ותפלתו והעתר־לו וכל־חטאתו ומעלו והמקמות אשר בנה בהם במות והעמיד האשרים והפסלים לפני הכנעו הנם כתובים על דברי חוזי׃
33.20 וישכב מנשה עם־אבתיו ויקברהו ביתו וימלך אמון בנו תחתיו׃ פ
33.21 בן־עשרים ושתים שנה אמון במלכו ושתים שנים מלך בירושלם׃
33.22 ויעש הרע בעיני יהוה כאשר עשה מנשה אביו ולכל־הפסילים אשר עשה מנשה אביו זבח אמון ויעבדם׃
33.23 ולא נכנע מלפני יהוה כהכנע מנשה אביו כי הוא אמון הרבה אשמה׃
33.24 ויקשרו עליו עבדיו וימיתהו בביתו׃
33.25 ויכו עם־הארץ את כל־הקשרים על־המלך אמון וימליכו עם־הארץ את־יאשיהו בנו תחתיו׃ פ
33.1 bn-xtjm OxrH xnH mnxH bmlkw whmxjm whmx xnH mlk bjrwxlm׃
33.2 wjOx HrO bOjnj jHwH ktwObwt Hgwjm Axr Hwrjx jHwH mpnj bnj jxrAl׃
33.3 wjxb wjbn At-Hbmwt Axr ntc jhzqjHw Abjw wjqm mzbhwt lbOljm wjOx Axrwt wjxthw lkl-cbA Hxmjm wjObd Atm׃
33.4 wbnH mzbhwt bbjt jHwH Axr Amr jHwH bjrwxlm jHjH-xmj lOwlm׃
33.5 wjbn mzbhwt lkl-cbA Hxmjm bxtj hcrwt bjt-jHwH׃
33.6 wHwA HObjr At-bnjw bAx bgj bn-Hnm wOwnn wnhx wkxp wOxH Awb wjdOwnj HrbH lOxwt HrO bOjnj jHwH lHkOjsw׃
33.7 wjxm At-psl Hsml Axr OxH bbjt HAlHjm Axr Amr AlHjm Al-dwjd wAl-xlmH bnw bbjt HzH wbjrwxlm Axr bhrtj mkl xbTj jxrAl Axjm At-xmj lOjlwm׃
33.8 wlA Awsjp lHsjr At-rgl jxrAl mOl HAdmH Axr HOmdtj lAbtjkm rq Am-jxmrw lOxwt At kl-Axr cwjtjm lkl-HtwrH wHhqjm wHmxpTjm bjd-mxH׃
33.9 wjtO mnxH At-jHwdH wjxbj jrwxlm lOxwt rO mn-Hgwjm Axr Hxmjd jHwH mpnj bnj jxrAl׃ p
33.10 wjdbr jHwH Al-mnxH wAl-Omw wlA Hqxjbw׃
33.11 wjbA jHwH OljHm At-xrj HcbA Axr lmlk Axwr wjlkdw At-mnxH bhhjm wjAsrHw bnhxtjm wjwljkHw bblH׃
33.12 wkHcr lw hlH At-pnj jHwH AlHjw wjknO mAd mlpnj AlHj Abtjw׃
33.13 wjtpll Aljw wjOtr lw wjxmO thntw wjxjbHw jrwxlm lmlkwtw wjdO mnxH kj jHwH HwA HAlHjm׃
33.14 wAhrj-kn bnH hwmH hjcwnH lOjr-dwjd mOrbH lgjhwn bnhl wlbwA bxOr Hdgjm wsbb lOpl wjgbjHH mAd wjxm xrj-hjl bkl-HOrjm Hbcrwt bjHwdH׃
33.15 wjsr At-AlHj Hnkr wAt-Hsml mbjt jHwH wkl-Hmzbhwt Axr bnH bHr bjt-jHwH wbjrwxlm wjxlk hwcH lOjr׃
33.16 [wjkn k] (wjbn q) At-mzbh jHwH wjzbh Oljw zbhj xlmjm wtwdH wjAmr ljHwdH lObwd At-jHwH AlHj jxrAl׃
33.17 Abl Owd HOm zbhjm bbmwt rq ljHwH AlHjHm׃
33.18 wjtr dbrj mnxH wtpltw Al-AlHjw wdbrj Hhzjm Hmdbrjm Aljw bxm jHwH AlHj jxrAl Hnm Ol-dbrj mlkj jxrAl׃
33.19 wtpltw wHOtr-lw wkl-hTAtw wmOlw wHmqmwt Axr bnH bHm bmwt wHOmjd HAxrjm wHpsljm lpnj HknOw Hnm ktwbjm Ol dbrj hwzj׃
33.20 wjxkb mnxH Om-Abtjw wjqbrHw bjtw wjmlk Amwn bnw thtjw׃ p
33.21 bn-Oxrjm wxtjm xnH Amwn bmlkw wxtjm xnjm mlk bjrwxlm׃
33.22 wjOx HrO bOjnj jHwH kAxr OxH mnxH Abjw wlkl-Hpsjljm Axr OxH mnxH Abjw zbh Amwn wjObdm׃
33.23 wlA nknO mlpnj jHwH kHknO mnxH Abjw kj HwA Amwn HrbH AxmH׃
33.24 wjqxrw Oljw Obdjw wjmjtHw bbjtw׃
33.25 wjkw Om-HArc At kl-Hqxrjm Ol-Hmlk Amwn wjmljkw Om-HArc At-jAxjHw bnw thtjw׃ p
33.1 Duodecim annorum erat Manasses, cum regnare coe pisset, et quinquaginta quinque annis regnavit in Ierusalem.
33.2 Fecit autem malum coram Domino iuxta abominationes gentium, quas expulit Dominus coram filiis Israel.
33.3 Et conversus instauravit excelsa, quae demolitus fuerat Ezechias pater eius, construxitque aras Baalim et fecit palos et adoravit omnem militiam caeli et coluit eam.
33.4 Aedificavit quoque altaria in domo Domini, de qua dixerat Dominus: “ In Ierusalem erit nomen meum in aeternum ”.
33.5 Aedificavit autem ea cuncto exercitui caeli in duobus atriis domus Domini.
33.6 Transireque fecit filios suos per ignem in valle filii Ennom. Hariolatus est, sectabatur auguria, maleficis artibus inserviebat, habebat secum pythones et aruspices; multaque mala operatus est coram Domino, ut irritaret eum.
33.7 Posuit quoque sculptile, idolum, quod fecerat, in domo Dei, de qua locutus est Deus ad David et ad Salomonem filium eius dicens: “ In domo hac et in Ierusalem, quam elegi de cunctis tribubus Israel, ponam nomen meum in sempiternum.
33.8 Et moveri non faciam pedem Israel de terra, quam tradidi patribus eorum, ita dumtaxat si custodierint facere, quae praecepi eis, cunctamque legem et praecepta atque iudicia, per manum Moysi ”.
33.9 Igitur Manasses seduxit Iudam et habitatores Ierusalem, ut facerent malum super omnes gentes, quas subverterat Dominus a facie filiorum Israel.
33.10 Locutusque est Dominus ad eum et ad populum illius, et attendere noluerunt.
33.11 Idcirco superinduxit eis principes exercitus regis Assyriorum; ceperuntque Manassen compedibus et vinctum catenis duxerunt Babylonem.
33.12 Qui, postquam coangustatus est, oravit Dominum Deum suum et egit paenitentiam valde coram Deo patrum suorum.
33.13 Deprecatusque est eum, et placatus ei exaudivit orationem eius reduxitque eum Ierusalem in regnum suum; et cognovit Manasses quod Dominus ipse esset Deus.
33.14 Post haec aedificavit murum extra civitatem David ad occidentem Gihon in convalle et ad introitum portae Piscium per circuitum Ophel et exaltavit illum vehementer; constituitque principes exercitus in cunctis civitatibus Iudae munitis.
33.15 Et abstulit deos alienos et idolum de domo Domini, aras quoque, quas fecerat in monte domus Domini et in Ierusalem, et proiecit omnia extra urbem.
33.16 Porro instauravit altare Domini et immolavit super illud victimas pacificorum et pro gratiarum actione praecepitque Iudae, ut serviret Domino, Deo Israel.
33.17 Attamen adhuc populus immolabat in excelsis Domino Deo suo.
33.18 Reliqua autem gestorum Manasse et obsecratio eius ad Deum suum, verba quoque videntium, qui loquebantur ad eum in nomine Domini, Dei Israel, continentur in sermonibus regum Israel.
33.19 Oratio quoque eius et exauditio et cuncta peccata atque contemptus, loca etiam, in quibus aedificavit excelsa et fecit palos et statuas, antequam ageret paenitentiam, scripta sunt in sermonibus Hozai.
33.20 Dormivit ergo Manasses cum patribus suis, et sepelierunt eum in domo sua. Regnavitque pro eo filius eius Amon.
33.21 Viginti duorum annorum erat Amon, cum regnare coepisset, et duobus annis regnavit in Ierusalem.
33.22 Fecitque malum in conspectu Domini, sicut fecerat Manasses pater eius, et cunctis idolis, quae Manasses fuerat fabricatus, immolavit atque servivit.
33.23 Et non humiliavit se ante faciem Domini, sicut humiliaverat se Manasses pater eius, et multo maiora deliquit.
33.24 Cumque coniurassent adversus eum servi sui, interfecerunt eum in domo sua.
33.25 Porro populus terrae, caesis omnibus, qui conspiraverant contra regem Amon, consti tuit regem Iosiam filium eius pro eo.
34.1 Acht Jahre alt war Josia, als er König ward, und regierte einunddreißig Jahre lang zu Jerusalem.
34.2 Und er tat, was recht war in den Augen des HERRN, und wandelte in den Wegen seines Vaters David und wich weder zur Rechten noch zur Linken.
34.3 Denn im achten Jahr seines Königreichs, als er noch ein Knabe war, fing er an, den Gott seines Vaters David zu suchen; und im zwölften Jahr fing er an, Juda und Jerusalem von den Höhen und den Ascheren und den geschnitzten und gegossenen Bildern zu reinigen.
34.4 Und man brach in seiner Gegenwart die Altäre der Baale ab; und er hieb die Sonnensäulen, die auf denselben standen, um; und die Ascheren und die geschnitzten und gegossenen Bilder zerbrach er und machte sie zu Staub und streute sie auf die Gräber derer, die ihnen geopfert hatten;
34.5 er verbrannte auch die Gebeine der Priester auf ihren Altären, und so reinigte er Juda und Jerusalem.
34.6 Ebenso tat er in den Städten von Manasse, Ephraim und Simeon und bis gen Naphtali, in ihren Ruinen ringsum.
34.7 Und als er die Altäre und die Ascheren abgebrochen und die geschnitzten Bilder zu Staub zermalmt und alle Sonnensäulen im ganzen Lande Israel abgehauen hatte, kehrte er wieder nach Jerusalem zurück.
34.8 Im achtzehnten Jahr seines Königreichs, als er das Land und das Haus Gottes gereinigt hatte, sandte er Saphan, den Sohn Azaljas, und Maaseja, den Obersten der Stadt, und Joach, den Sohn des Joahas, den Kanzler, um das Haus des HERRN, seines Gottes, auszubessern.
34.9 Und sie kamen zu dem Hohenpriester Hilkia und übergaben das Geld, das zum Hause des HERRN gebracht ward, welches die Leviten, die an der Schwelle hüteten, von Manasse, Ephraim und von allen Übriggebliebenen in Israel und von ganz Juda und Benjamin und von den Einwohnern Jerusalems gesammelt hatten.
34.10 Sie gaben es aber in die Hand derer, die dazu bestellt waren, das Werk am Hause des HERRN ausführen zu lassen, und diese gaben es den Werkleuten, welche am Hause des HERRN arbeiteten, um das Haus wieder herzustellen und auszubessern;
34.11 und zwar gaben sie es den Zimmerleuten und Bauleuten, um gehauene Steine zu kaufen und Holz für die Bindebalken und für die Balken der Häuser, welche die Könige Judas verderbt hatten.
34.12 Und die Leute arbeiteten auf Treu und Glauben an dem Werk. Und es waren über sie verordnet Jahat und Obadja, die Leviten von den Kindern Merari, Sacharja und Mesullam von den Kindern der Kahatiter, und alle diese Leviten verstanden sich auf Musikinstrumente.
34.13 Auch über die Lastträger und alle Arbeitsleute der verschiedenen Gewerbe waren Aufseher, und einige von den Leviten waren Schreiber, Amtleute und Torhüter.
34.14 Als sie aber das Geld herausnahmen, das zum Hause des HERRN gebracht worden war, fand der Priester Hilkia das Gesetzbuch des HERRN, durch Mose gegeben.
34.15 Da hob Hilkia an und sprach zu Saphan, dem Schreiber: Ich habe das Gesetzbuch im Hause des HERRN gefunden! Und Hilkia gab das Buch dem Saphan.
34.16 Saphan aber brachte das Buch zum König und meldete dem König und sprach: Deine Knechte besorgen alles, was ihnen in die Hände gelegt worden ist.
34.17 Sie haben das Geld ausgeschüttet, das im Hause des HERRN vorgefunden worden ist, und haben es den Aufsehern und den Arbeitern gegeben.
34.18 Dann berichtete der Schreiber Saphan dem König und sprach: Der Priester Hilkia hat mir ein Buch gegeben! Und Saphan las daraus dem König vor.
34.19 Als nun der König die Worte des Gesetzes hörte, zerriß er seine Kleider.
34.20 Und der König gebot Hilkia und Achikam, dem Sohne Saphans, und Abdon, dem Sohn Michas, und Saphan, dem Schreiber, und Asaja, dem Knecht des Königs, und sprach:
34.21 Gehet hin, fraget den HERRN für mich und für die Übriggebliebenen in Israel und Juda wegen der Worte des Buches, das gefunden worden ist; denn groß ist der Grimm des HERRN, der über uns ausgegossen ist, weil unsre Väter das Wort des HERRN nicht beobachtet haben, zu tun nach allem, was in diesem Buche geschrieben steht!
34.22 Da ging Hilkia mit den andern, die vom König gesandt waren, zu der Prophetin Hulda, dem Weibe Sallums, des Sohnes Tokhats, des Sohnes Hasras, des Kleiderhüters, die zu Jerusalem wohnte im andern Stadtteil, und sie redeten demgemäß mit ihr.
34.23 Und sie sprach zu ihnen: So spricht der HERR, der Gott Israels: Saget dem Mann, der euch zu mir gesandt hat:
34.24 So spricht der HERR: Siehe, ich will Unglück bringen über diesen Ort und über seine Einwohner, nämlich alle die Flüche, welche geschrieben stehen in dem Buche, das man vor dem König von Juda gelesen hat,
34.25 weil sie mich verlassen und andern Göttern geräuchert haben, mich zu reizen mit allen Werken ihrer Hände; darum soll mein Grimm sich über diesen Ort ergießen und nicht ausgelöscht werden!
34.26 Zum König von Juda aber, der euch gesandt hat, den HERRN zu befragen, sollt ihr also sagen: So spricht der HERR, der Gott Israels, betreffs der Worte, die du gehört hast:
34.27 Weil dein Herz weich geworden ist und du dich vor Gott gedemütigt hast, als du seine Worte wider diesen Ort und wider seine Einwohner hörtest, ja, weil du dich vor mir gedemütigt und deine Kleider zerrissen und vor mir geweint hast, so habe auch ich dich erhört, spricht der HERR.
34.28 Siehe, ich will dich zu deinen Vätern versammeln, daß du in Frieden in dein Grab gebracht wirst und deine Augen all das Unglück nicht sehen müssen, das ich über diesen Ort und seine Einwohner bringen will.
34.29 Als sie nun dem König diese Antwort brachten, sandte der König hin und ließ alle Ältesten in Juda und Jerusalem zusammenkommen.
34.30 Und der König ging hinauf in das Haus des HERRN und mit ihm alle Männer von Juda und die Einwohner von Jerusalem, die Priester, die Leviten und alles Volk, groß und klein, und man las vor ihren Ohren alle Worte des Bundesbuches, das im Hause des HERRN gefunden worden war.
34.31 Und der König trat an seinen Standort und machte einen Bund vor dem HERRN, daß er dem HERRN nachwandeln wolle, seine Gebote, seine Zeugnisse und seine Satzungen zu halten von ganzem Herzen und von ganzer Seele, zu tun nach den Worten des Bundes, die in diesem Buch geschrieben sind.
34.32 Und er ließ alle dazu Stellung nehmen, die zu Jerusalem und in Benjamin anwesend waren. Und die Einwohner von Jerusalem taten nach dem Bunde Gottes, des Gottes ihrer Väter.
34.33 Und Josia schaffte alle Greuel weg aus allen Ländern der Kinder Israel und verpflichtete alle, die sich in Israel befanden, zum Dienste des HERRN, ihres Gottes. Solange Josia lebte, wichen sie nicht von dem HERRN, dem Gott ihrer Väter.
34.1 ὢν ὀκτὼ ἐτῶν ιωσιας ἐν τῷ βασιλεῦσαι αὐτὸν καὶ τριάκοντα ἓν ἔτος ἐβασίλευσεν ἐν ιερουσαλημ
34.2 καὶ ἐποίησεν τὸ εὐθὲς ἐναντίον κυρίου καὶ ἐπορεύθη ἐν ὁδοῖς δαυιδ τοῦ πατρὸς αὐτοῦ καὶ οὐκ ἐξέκλινεν δεξιὰ καὶ ἀριστερά
34.3 καὶ ἐν τῷ ὀγδόῳ ἔτει τῆς βασιλείας αὐτοῦ καὶ αὐτὸς ἔτι παιδάριον ἤρξατο τοῦ ζητῆσαι κύριον τὸν θεὸν δαυιδ τοῦ πατρὸς αὐτοῦ καὶ ἐν τῷ δωδεκάτῳ ἔτει τῆς βασιλείας αὐτοῦ ἤρξατο τοῦ καθαρίσαι τὸν ιουδαν καὶ τὴν ιερουσαλημ ἀπὸ τῶν ὑψηλῶν καὶ τῶν ἄλσεων καὶ ἀπὸ τῶν χωνευτῶν
34.4 καὶ κατέσπασεν κατὰ πρόσωπον αὐτοῦ τὰ θυσιαστήρια τῶν βααλιμ καὶ τὰ ὑψηλὰ τὰ ἐπ' αὐτῶν καὶ ἔκοψεν τὰ ἄλση καὶ τὰ γλυπτὰ καὶ τὰ χωνευτὰ συνέτριψεν καὶ ἐλέπτυνεν καὶ ἔρριψεν ἐπὶ πρόσωπον τῶν μνημάτων τῶν θυσιαζόντων αὐτοῖς
34.5 καὶ ὀστᾶ ἱερέων κατέκαυσεν ἐπὶ τὰ θυσιαστήρια καὶ ἐκαθάρισεν τὸν ιουδαν καὶ τὴν ιερουσαλημ
34.6 καὶ ἐν πόλεσιν εφραιμ καὶ μανασση καὶ συμεων καὶ νεφθαλι καὶ τοῖς τόποις αὐτῶν κύκλῳ
34.7 καὶ κατέσπασεν τὰ ἄλση καὶ τὰ θυσιαστήρια καὶ τὰ εἴδωλα κατέκοψεν λεπτὰ καὶ πάντα τὰ ὑψηλὰ ἔκοψεν ἀπὸ πάσης τῆς γῆς ισραηλ καὶ ἀπέστρεψεν εἰς ιερουσαλημ
34.8 καὶ ἐν τῷ ὀκτωκαιδεκάτῳ ἔτει τῆς βασιλείας αὐτοῦ τοῦ καθαρίσαι τὴν γῆν καὶ τὸν οἶκον ἀπέστειλεν τὸν σαφαν υἱὸν εσελια καὶ τὸν μαασιαν ἄρχοντα τῆς πόλεως καὶ τὸν ιουαχ υἱὸν ιωαχαζ τὸν ὑπομνηματογράφον αὐτοῦ κραταιῶσαι τὸν οἶκον κυρίου τοῦ θεοῦ αὐτοῦ
34.9 καὶ ἦλθον πρὸς χελκιαν τὸν ἱερέα τὸν μέγαν καὶ ἔδωκαν τὸ ἀργύριον τὸ εἰσενεχθὲν εἰς οἶκον θεοῦ ὃ συνήγαγον οἱ λευῖται φυλάσσοντες τὴν πύλην ἐκ χειρὸς μανασση καὶ εφραιμ καὶ τῶν ἀρχόντων καὶ ἀπὸ παντὸς καταλοίπου ἐν ισραηλ καὶ υἱῶν ιουδα καὶ βενιαμιν καὶ οἰκούντων ἐν ιερουσαλημ
34.10 καὶ ἔδωκαν αὐτὸ ἐπὶ χεῖρα ποιούντων τὰ ἔργα οἱ καθεσταμένοι ἐν οἴκῳ κυρίου καὶ ἔδωκαν αὐτὸ ποιοῦσι τὰ ἔργα οἳ ἐποίουν ἐν οἴκῳ κυρίου ἐπισκευάσαι κατισχῦσαι τὸν οἶκον
34.11 καὶ ἔδωκαν τοῖς τέκτοσι καὶ τοῖς οἰκοδόμοις ἀγοράσαι λίθους τετραπέδους καὶ ξύλα εἰς δοκοὺς στεγάσαι τοὺς οἴκους οὓς ἐξωλέθρευσαν βασιλεῖς ιουδα
34.12 καὶ οἱ ἄνδρες ἐν πίστει ἐπὶ τῶν ἔργων καὶ ἐπ' αὐτῶν ἐπίσκοποι ιεθ καὶ αβδιας οἱ λευῖται ἐξ υἱῶν μεραρι καὶ ζαχαριας καὶ μοσολλαμ ἐκ τῶν υἱῶν κααθ ἐπισκοπεῖν καὶ πᾶς λευίτης πᾶς συνίων ἐν ὀργάνοις ᾠδῶν
34.13 καὶ ἐπὶ τῶν νωτοφόρων καὶ ἐπὶ πάντων τῶν ποιούντων τὰ ἔργα ἐργασίᾳ καὶ ἐργασίᾳ καὶ ἀπὸ τῶν λευιτῶν γραμματεῖς καὶ κριταὶ καὶ πυλωροί
34.14 καὶ ἐν τῷ ἐκφέρειν αὐτοὺς τὸ ἀργύριον τὸ εἰσοδιασθὲν εἰς οἶκον κυρίου εὗρεν χελκιας ὁ ἱερεὺς βιβλίον νόμου κυρίου διὰ χειρὸς μωυσῆ
34.15 καὶ ἀπεκρίθη χελκιας καὶ εἶπεν πρὸς σαφαν τὸν γραμματέα βιβλίον νόμου εὗρον ἐν οἴκῳ κυρίου καὶ ἔδωκεν χελκιας τὸ βιβλίον τῷ σαφαν
34.16 καὶ εἰσήνεγκεν σαφαν τὸ βιβλίον πρὸς τὸν βασιλέα καὶ ἀπέδωκεν ἔτι τῷ βασιλεῖ λόγον πᾶν τὸ δοθὲν ἀργύριον ἐν χειρὶ τῶν παίδων σου τῶν ποιούντων τὸ ἔργον
34.17 καὶ ἐχώνευσαν τὸ ἀργύριον τὸ εὑρεθὲν ἐν οἴκῳ κυρίου καὶ ἔδωκαν ἐπὶ χεῖρα τῶν ἐπισκόπων καὶ ἐπὶ χεῖρα τῶν ποιούντων ἐργασίαν
34.18 καὶ ἀπήγγειλεν σαφαν ὁ γραμματεὺς τῷ βασιλεῖ λέγων βιβλίον ἔδωκέν μοι χελκιας ὁ ἱερεύς καὶ ἀνέγνω αὐτὸ σαφαν ἐναντίον τοῦ βασιλέως
34.19 καὶ ἐγένετο ὡς ἤκουσεν ὁ βασιλεὺς τοὺς λόγους τοῦ νόμου καὶ διέρρηξεν τὰ ἱμάτια αὐτοῦ
34.20 καὶ ἐνετείλατο ὁ βασιλεὺς τῷ χελκια καὶ τῷ αχικαμ υἱῷ σαφαν καὶ τῷ αβδων υἱῷ μιχαια καὶ τῷ σαφαν τῷ γραμματεῖ καὶ τῷ ασαια παιδὶ τοῦ βασιλέως λέγων
34.21 πορεύθητε ζητήσατε τὸν κύριον περὶ ἐμοῦ καὶ περὶ παντὸς τοῦ καταλειφθέντος ἐν ισραηλ καὶ ιουδα περὶ τῶν λόγων τοῦ βιβλίου τοῦ εὑρεθέντος ὅτι μέγας ὁ θυμὸς κυρίου ἐκκέκαυται ἐν ἡμῖν διότι οὐκ εἰσήκουσαν οἱ πατέρες ἡμῶν τῶν λόγων κυρίου τοῦ ποιῆσαι κατὰ πάντα τὰ γεγραμμένα ἐν τῷ βιβλίῳ τούτῳ
34.22 καὶ ἐπορεύθη χελκιας καὶ οἷς εἶπεν ὁ βασιλεὺς πρὸς ολδαν τὴν προφῆτιν γυναῖκα σελλημ υἱοῦ θακουαθ υἱοῦ χελλης φυλάσσουσαν τὰς στολάς καὶ αὕτη κατῴκει ἐν ιερουσαλημ ἐν μασανα καὶ ἐλάλησαν αὐτῇ κατὰ ταῦτα
34.23 καὶ εἶπεν αὐτοῖς οὕτως εἶπεν κύριος ὁ θεὸς ισραηλ εἴπατε τῷ ἀνδρὶ τῷ ἀποστείλαντι ὑμᾶς πρός με
34.24 οὕτως λέγει κύριος ἰδοὺ ἐγὼ ἐπάγω κακὰ ἐπὶ τὸν τόπον τοῦτον τοὺς πάντας λόγους τοὺς γεγραμμένους ἐν τῷ βιβλίῳ τῷ ἀνεγνωσμένῳ ἐναντίον τοῦ βασιλέως ιουδα
34.25 ἀνθ' ὧν ἐγκατέλιπόν με καὶ ἐθυμίασαν θεοῖς ἀλλοτρίοις ἵνα παροργίσωσίν με ἐν πᾶσιν τοῖς ἔργοις τῶν χειρῶν αὐτῶν καὶ ἐξεκαύθη ὁ θυμός μου ἐν τῷ τόπῳ τούτῳ καὶ οὐ σβεσθήσεται
34.26 καὶ ἐπὶ βασιλέα ιουδα τὸν ἀποστείλαντα ὑμᾶς τοῦ ζητῆσαι τὸν κύριον οὕτως ἐρεῖτε αὐτῷ οὕτως λέγει κύριος ὁ θεὸς ισραηλ τοὺς λόγους οὓς ἤκουσας
34.27 καὶ ἐνετράπη ἡ καρδία σου καὶ ἐταπεινώθης ἀπὸ προσώπου μου ἐν τῷ ἀκοῦσαί σε τοὺς λόγους μου ἐπὶ τὸν τόπον τοῦτον καὶ ἐπὶ τοὺς κατοικοῦντας αὐτὸν καὶ ἐταπεινώθης ἐναντίον μου καὶ διέρρηξας τὰ ἱμάτιά σου καὶ ἔκλαυσας κατεναντίον μου καὶ ἐγὼ ἤκουσά φησιν κύριος
34.28 ἰδοὺ προστίθημί σε πρὸς τοὺς πατέρας σου καὶ προστεθήσῃ πρὸς τὰ μνήματά σου ἐν εἰρήνῃ καὶ οὐκ ὄψονται οἱ ὀφθαλμοί σου ἐν πᾶσιν τοῖς κακοῖς οἷς ἐγὼ ἐπάγω ἐπὶ τὸν τόπον τοῦτον καὶ ἐπὶ τοὺς κατοικοῦντας αὐτόν καὶ ἀπέδωκαν τῷ βασιλεῖ λόγον
34.29 καὶ ἀπέστειλεν ὁ βασιλεὺς καὶ συνήγαγεν τοὺς πρεσβυτέρους ιουδα καὶ ιερουσαλημ
34.30 καὶ ἀνέβη ὁ βασιλεὺς εἰς οἶκον κυρίου καὶ πᾶς ιουδα καὶ οἱ κατοικοῦντες ιερουσαλημ καὶ οἱ ἱερεῖς καὶ οἱ λευῖται καὶ πᾶς ὁ λαὸς ἀπὸ μεγάλου ἕως μικροῦ καὶ ἀνέγνω ἐν ὠσὶν αὐτῶν τοὺς πάντας λόγους βιβλίου τῆς διαθήκης τοῦ εὑρεθέντος ἐν οἴκῳ κυρίου
34.31 καὶ ἔστη ὁ βασιλεὺς ἐπὶ τὸν στῦλον καὶ διέθετο διαθήκην ἐναντίον κυρίου τοῦ πορευθῆναι ἐνώπιον κυρίου τοῦ φυλάσσειν τὰς ἐντολὰς αὐτοῦ καὶ μαρτύρια αὐτοῦ καὶ προστάγματα αὐτοῦ ἐν ὅλῃ καρδίᾳ καὶ ἐν ὅλῃ ψυχῇ τοὺς λόγους τῆς διαθήκης τοὺς γεγραμμένους ἐπὶ τῷ βιβλίῳ τούτῳ
34.32 καὶ ἔστησεν πάντας τοὺς εὑρεθέντας ἐν ιερουσαλημ καὶ βενιαμιν καὶ ἐποίησαν οἱ κατοικοῦντες ιερουσαλημ διαθήκην ἐν οἴκῳ κυρίου θεοῦ πατέρων αὐτῶν
34.33 καὶ περιεῖλεν ιωσιας τὰ πάντα βδελύγματα ἐκ πάσης τῆς γῆς ἣ ἦν υἱῶν ισραηλ καὶ ἐποίησεν πάντας τοὺς εὑρεθέντας ἐν ιερουσαλημ καὶ ἐν ισραηλ τοῦ δουλεύειν κυρίῳ θεῷ αὐτῶν πάσας τὰς ἡμέρας αὐτοῦ οὐκ ἐξέκλινεν ἀπὸ ὄπισθεν κυρίου θεοῦ πατέρων αὐτοῦ
34.1 ohn oktoh etohn iohsias en toh basileysai ayton kai triakonta en etos ebasileysen en ieroysalehm
34.2 kai epoiehsen to eythes enantion kyrioy kai eporeytheh en odois dayid toy patros aytoy kai oyk exeklinen dexia kai aristera
34.3 kai en toh ogdooh etei tehs basileias aytoy kai aytos eti paidarion ehrxato toy zehtehsai kyrion ton theon dayid toy patros aytoy kai en toh dohdekatoh etei tehs basileias aytoy ehrxato toy katharisai ton ioydan kai tehn ieroysalehm apo tohn ypsehlohn kai tohn alseohn kai apo tohn chohneytohn
34.4 kai katespasen kata prosohpon aytoy ta thysiastehria tohn baalim kai ta ypsehla ta ep' aytohn kai ekopsen ta alseh kai ta glypta kai ta chohneyta synetripsen kai eleptynen kai erripsen epi prosohpon tohn mnehmatohn tohn thysiazontohn aytois
34.5 kai osta iereohn katekaysen epi ta thysiastehria kai ekatharisen ton ioydan kai tehn ieroysalehm
34.6 kai en polesin ephraim kai manasseh kai symeohn kai nephthali kai tois topois aytohn kykloh
34.7 kai katespasen ta alseh kai ta thysiastehria kai ta eidohla katekopsen lepta kai panta ta ypsehla ekopsen apo pasehs tehs gehs israehl kai apestrepsen eis ieroysalehm
34.8 kai en toh oktohkaidekatoh etei tehs basileias aytoy toy katharisai tehn gehn kai ton oikon apesteilen ton saphan yion eselia kai ton maasian archonta tehs poleohs kai ton ioyach yion iohachaz ton ypomnehmatographon aytoy krataiohsai ton oikon kyrioy toy theoy aytoy
34.9 kai ehlthon pros chelkian ton ierea ton megan kai edohkan to argyrion to eisenechthen eis oikon theoy o synehgagon oi leyitai phylassontes tehn pylehn ek cheiros manasseh kai ephraim kai tohn archontohn kai apo pantos kataloipoy en israehl kai yiohn ioyda kai beniamin kai oikoyntohn en ieroysalehm
34.10 kai edohkan ayto epi cheira poioyntohn ta erga oi kathestamenoi en oikoh kyrioy kai edohkan ayto poioysi ta erga oi epoioyn en oikoh kyrioy episkeyasai katischysai ton oikon
34.11 kai edohkan tois tektosi kai tois oikodomois agorasai lithoys tetrapedoys kai xyla eis dokoys stegasai toys oikoys oys exohlethreysan basileis ioyda
34.12 kai oi andres en pistei epi tohn ergohn kai ep' aytohn episkopoi ieth kai abdias oi leyitai ex yiohn merari kai zacharias kai mosollam ek tohn yiohn kaath episkopein kai pas leyitehs pas syniohn en organois ohdohn
34.13 kai epi tohn nohtophorohn kai epi pantohn tohn poioyntohn ta erga ergasia kai ergasia kai apo tohn leyitohn grammateis kai kritai kai pylohroi
34.14 kai en toh ekpherein aytoys to argyrion to eisodiasthen eis oikon kyrioy eyren chelkias o iereys biblion nomoy kyrioy dia cheiros mohyseh
34.15 kai apekritheh chelkias kai eipen pros saphan ton grammatea biblion nomoy eyron en oikoh kyrioy kai edohken chelkias to biblion toh saphan
34.16 kai eisehnegken saphan to biblion pros ton basilea kai apedohken eti toh basilei logon pan to dothen argyrion en cheiri tohn paidohn soy tohn poioyntohn to ergon
34.17 kai echohneysan to argyrion to eyrethen en oikoh kyrioy kai edohkan epi cheira tohn episkopohn kai epi cheira tohn poioyntohn ergasian
34.18 kai apehggeilen saphan o grammateys toh basilei legohn biblion edohken moi chelkias o iereys kai anegnoh ayto saphan enantion toy basileohs
34.19 kai egeneto ohs ehkoysen o basileys toys logoys toy nomoy kai dierrehxen ta imatia aytoy
34.20 kai eneteilato o basileys toh chelkia kai toh achikam yioh saphan kai toh abdohn yioh michaia kai toh saphan toh grammatei kai toh asaia paidi toy basileohs legohn
34.21 poreythehte zehtehsate ton kyrion peri emoy kai peri pantos toy kataleiphthentos en israehl kai ioyda peri tohn logohn toy biblioy toy eyrethentos oti megas o thymos kyrioy ekkekaytai en ehmin dioti oyk eisehkoysan oi pateres ehmohn tohn logohn kyrioy toy poiehsai kata panta ta gegrammena en toh biblioh toytoh
34.22 kai eporeytheh chelkias kai ois eipen o basileys pros oldan tehn prophehtin gynaika sellehm yioy thakoyath yioy chellehs phylassoysan tas stolas kai ayteh katohkei en ieroysalehm en masana kai elalehsan ayteh kata tayta
34.23 kai eipen aytois oytohs eipen kyrios o theos israehl eipate toh andri toh aposteilanti ymas pros me
34.24 oytohs legei kyrios idoy egoh epagoh kaka epi ton topon toyton toys pantas logoys toys gegrammenoys en toh biblioh toh anegnohsmenoh enantion toy basileohs ioyda
34.25 anth' ohn egkatelipon me kai ethymiasan theois allotriois ina parorgisohsin me en pasin tois ergois tohn cheirohn aytohn kai exekaytheh o thymos moy en toh topoh toytoh kai oy sbesthehsetai
34.26 kai epi basilea ioyda ton aposteilanta ymas toy zehtehsai ton kyrion oytohs ereite aytoh oytohs legei kyrios o theos israehl toys logoys oys ehkoysas
34.27 kai enetrapeh eh kardia soy kai etapeinohthehs apo prosohpoy moy en toh akoysai se toys logoys moy epi ton topon toyton kai epi toys katoikoyntas ayton kai etapeinohthehs enantion moy kai dierrehxas ta imatia soy kai eklaysas katenantion moy kai egoh ehkoysa phehsin kyrios
34.28 idoy prostithehmi se pros toys pateras soy kai prostethehseh pros ta mnehmata soy en eirehneh kai oyk opsontai oi ophthalmoi soy en pasin tois kakois ois egoh epagoh epi ton topon toyton kai epi toys katoikoyntas ayton kai apedohkan toh basilei logon
34.29 kai apesteilen o basileys kai synehgagen toys presbyteroys ioyda kai ieroysalehm
34.30 kai anebeh o basileys eis oikon kyrioy kai pas ioyda kai oi katoikoyntes ieroysalehm kai oi iereis kai oi leyitai kai pas o laos apo megaloy eohs mikroy kai anegnoh en ohsin aytohn toys pantas logoys biblioy tehs diathehkehs toy eyrethentos en oikoh kyrioy
34.31 kai esteh o basileys epi ton stylon kai dietheto diathehkehn enantion kyrioy toy poreythehnai enohpion kyrioy toy phylassein tas entolas aytoy kai martyria aytoy kai prostagmata aytoy en oleh kardia kai en oleh psycheh toys logoys tehs diathehkehs toys gegrammenoys epi toh biblioh toytoh
34.32 kai estehsen pantas toys eyrethentas en ieroysalehm kai beniamin kai epoiehsan oi katoikoyntes ieroysalehm diathehkehn en oikoh kyrioy theoy paterohn aytohn
34.33 kai perieilen iohsias ta panta bdelygmata ek pasehs tehs gehs eh ehn yiohn israehl kai epoiehsen pantas toys eyrethentas en ieroysalehm kai en israehl toy doyleyein kyrioh theoh aytohn pasas tas ehmeras aytoy oyk exeklinen apo opisthen kyrioy theoy paterohn aytoy
34.1 בֶּן־שְׁמֹונֶה שָׁנִים יֹאשִׁיָּהוּ בְמָלְכֹו וּשְׁלֹשִׁים וְאַחַת שָׁנָה מָלַךְ בִּירוּשָׁלִָם׃
34.2 וַיַּעַשׂ הַיָּשָׁר בְּעֵינֵי יְהוָה וַיֵּלֶךְ בְּדַרְכֵי דָּוִיד אָבִיו וְלֹא־סָר יָמִין וּשְׂמֹאול׃
34.3 וּבִשְׁמֹונֶה שָׁנִים לְמָלְכֹו וְהוּא עֹודֶנּוּ נַעַר הֵחֵל לִדְרֹושׁ לֵאלֹהֵי דָּוִיד אָבִיו וּבִשְׁתֵּים עֶשְׂרֵה שָׁנָה הֵחֵל לְטַהֵר אֶת־יְהוּדָה וִירוּשָׁלִַם מִן־הַבָּמֹות וְהָאֲשֵׁרִים וְהַפְּסִלִים וְהַמַּסֵּכֹות׃
34.4 וַיְנַתְּצוּ לְפָנָיו אֵת מִזְבְּחֹות הַבְּעָלִים וְהַחַמָּנִים אֲשֶׁר־לְמַעְלָה מֵעֲלֵיהֶם גִּדֵּעַ וְהָאֲשֵׁרִים וְהַפְּסִלִים וְהַמַּסֵּכֹות שִׁבַּר וְהֵדַק וַיִּזְרֹק עַל־פְּנֵי הַקְּבָרִים הַזֹּבְחִים לָהֶם׃
34.5 וְעַצְמֹות כֹּהֲנִים שָׂרַף עַל־ [מִזְבְּחֹותָים כ] (מִזְבְּחֹותָם ק) וַיְטַהֵר אֶת־יְהוּדָה וְאֶת־יְרוּשָׁלִָם׃
34.6 וּבְעָרֵי מְנַשֶּׁה וְאֶפְרַיִם וְשִׁמְעֹון וְעַד־נַפְתָּלִי [בָּהַר כ] [בָּתֵּיהֶם כ] (בְּחַרְבֹתֵיהֶם ק) סָבִיב׃
34.7 וַיְנַתֵּץ אֶת־הַמִּזְבְּחֹות וְאֶת־הָאֲשֵׁרִים וְהַפְּסִלִים כִּתַּת לְהֵדַק וְכָל־הַחַמָּנִים גִּדַּע בְּכָל־אֶרֶץ יִשְׂרָאֵל וַיָּשָׁב לִירוּשָׁלִָם׃ ס
34.8 וּבִשְׁנַת שְׁמֹונֶה עֶשְׂרֵה לְמָלְכֹו לְטַהֵר הָאָרֶץ וְהַבָּיִת לַח אֶת־שָׁפָן בֶּן־אֲצַלְיָהוּ וְאֶת־מַעֲשֵׂיָהוּ שַׂר־הָעִיר וְאֵת יֹואָח בֶּן־יֹואָחָז הַמַּזְכִּיר לְחַזֵּק אֶת־בֵּית יְהוָה אֱלֹהָיו׃
34.9 וַיָּבֹאוּ אֶל־חִלְקִיָּהוּ ׀ הַכֹּהֵן הַגָּדֹול וַיִּתְּנוּ אֶת־הַכֶּסֶף הַמּוּבָא בֵית־אֱלֹהִים אֲשֶׁר אָסְפוּ־הַלְוִיִּם שֹׁמְרֵי הַסַּף מִיַּד מְנַשֶּׁה וְאֶפְרַיִם וּמִכֹּל שְׁאֵרִית יִשְׂרָאֵל וּמִכָּל־יְהוּדָה וּבִנְיָמִן [וְיֹשְׁבֵי כ] (וַיָּשֻׁבוּ ק) יְרוּשָׁלִָם׃
34.10 וַיִּתְּנוּ עַל־יַד עֹשֵׂה הַמְּלָאכָה הַמֻּפְקָדִים בְּבֵית יְהוָה וַיִּתְּנוּ אֹתֹו עֹושֵׂי הַמְּלָאכָה אֲשֶׁר עֹשִׂים בְּבֵית יְהוָה לִבְדֹּוק וּלְחַזֵּק הַבָּיִת׃
34.11 וַיִּתְּנוּ לֶחָרָשִׁים וְלַבֹּנִים לִקְנֹות אַבְנֵי מַחְצֵב וְעֵצִים לַמְחַבְּרֹות וּלְקָרֹות אֶת־הַבָּתִּים אֲשֶׁר הִשְׁחִיתוּ מַלְכֵי יְהוּדָה׃
34.12 וְהָאֲנָשִׁים עֹשִׂים בֶּאֱמוּנָה בַּמְּלָאכָה וַעֲלֵיהֶם ׀ מֻפְקָדִים יַחַת וְעֹבַדְיָהוּ הַלְוִיִּם מִן־בְּנֵי מְרָרִי וּזְכַרְיָה וּמְשֻׁלָּם מִן־בְּנֵי הַקְּהָתִים לְנַצֵּחַ וְהַלְוִיִּם כָּל־מֵבִין בִּכְלֵי־שִׁיר׃
34.13 וְעַל הַסַּבָּלִים וּמְנַצְּחִים לְכֹל עֹשֵׂה מְלָאכָה לַעֲבֹודָה וַעֲבֹודָה וּמֵהַלְוִיִּם סֹופְרִים וְשֹׁטְרִים וְשֹׁועֲרִים׃
34.14 וּבְהֹוצִיאָם אֶת־הַכֶּסֶף הַמּוּבָא בֵּית יְהוָה מָצָא חִלְקִיָּהוּ הַכֹּהֵן אֶת־סֵפֶר תֹּורַת־יְהוָה בְּיַד־מֹשֶׁה׃
34.15 וַיַּעַן חִלְקִיָּהוּ וַיֹּאמֶר אֶל־שָׁפָן הַסֹּופֵר סֵפֶר הַתֹּורָה מָצָאתִי בְּבֵית יְהוָה וַיִּתֵּן חִלְקִיָּהוּ אֶת־הַסֵּפֶר אֶל־שָׁפָן׃
34.16 וַיָּבֵא שָׁפָן אֶת־הַסֵּפֶר אֶל־הַמֶּלֶךְ וַיָּשֶׁב עֹוד אֶת־הַמֶּלֶךְ דָּבָר לֵאמֹר כֹּל אֲשֶׁר־נִתַּן בְּיַד־עֲבָדֶיךָ הֵם עֹשִׂים׃
34.17 וַיַּתִּיכוּ אֶת־הַכֶּסֶף הַנִּמְצָא בְּבֵית־יְהוָה וַיִּתְּנוּהוּ עַל־יַד הַמֻּפְקָדִים וְעַל־יַד עֹושֵׂי הַמְּלָאכָה׃
34.18 וַיַּגֵּד שָׁפָן הַסֹּופֵר לַמֶּלֶךְ לֵאמֹר סֵפֶר נָתַן לִי חִלְקִיָּהוּ הַכֹּהֵן וַיִּקְרָא־בֹו שָׁפָן לִפְנֵי הַמֶּלֶךְ׃
34.19 וַיְהִי כִּשְׁמֹעַ הַמֶּלֶךְ אֵת דִּבְרֵי הַתֹּורָה וַיִּקְרַע אֶת־בְּגָדָיו׃
34.20 וַיְצַו הַמֶּלֶךְ אֶת־חִלְקִיָּהוּ וְאֶת־אֲחִיקָם בֶּןשָׁ־פָן וְאֶת־עַבְדֹּון בֶּן־מִיכָה וְאֵת ׀ שָׁפָן הַסֹּופֵר וְאֵת עֲשָׂיָה עֶבֶד־הַמֶּלֶךְ לֵאמֹר׃
34.21 לְכוּ דִרְשׁוּ אֶת־יְהוָה בַּעֲדִי וּבְעַד הַנִּשְׁאָר בְּיִשְׂרָאֵל וּבִיהוּדָה עַל־דִּבְרֵי הַסֵּפֶר אֲשֶׁר נִמְצָא כִּי־גְדֹולָה חֲמַת־יְהוָה אֲשֶׁר נִתְּכָה בָנוּ עַל אֲשֶׁר לֹא־שָׁמְרוּ אֲבֹותֵינוּ אֶת־דְּבַר יְהוָה לַעֲשֹׂות כְּכָל־הַכָּתוּב עַל־הַסֵּפֶר הַזֶּה׃ פ
34.22 וַיֵּלֶךְ חִלְקִיָּהוּ וַאֲשֶׁר הַמֶּלֶךְ אֶל־חֻלְדָּה הַנְּבִיאָה אֵשֶׁת ׀ שַׁלֻּם בֶּן־ [תֹּוקְהַת כ] (תָּקְהַת ק) בֶּן־חַסְרָה שֹׁומֵר הַבְּגָדִים וְהִיא יֹושֶׁבֶת בִּירוּשָׁלִַם בַּמִּשְׁנֶה וַיְדַבְּרוּ אֵלֶיהָ כָּזֹאת׃ ס
34.23 וַתֹּאמֶר לָהֶם כֹּה־אָמַר יְהוָה אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל אִמְרוּ לָאִישׁ אֲשֶׁר־שָׁלַח אֶתְכֶם אֵלָי׃ ס
34.24 כֹּה אָמַר יְהוָה הִנְנִי מֵבִיא רָעָה עַל־הַמָּקֹום הַזֶּה וְעַל־יֹושְׁבָיו אֵת כָּל־הָאָלֹות הַכְּתוּבֹות עַל־הַסֵּפֶר אֲשֶׁר קָרְאוּ לִפְנֵי מֶלֶךְ יְהוּדָה׃
34.25 תַּחַת ׀ אֲשֶׁר עֲזָבוּנִי [וַיַּקְטִירוּ כ] (וַיְקַטְּרוּ ק) לֵאלֹהִים אֲחֵרִים לְמַעַן הַכְעִיסֵנִי בְּכֹל מַעֲשֵׂי יְדֵיהֶם וְתִתַּךְ חֲמָתִי בַּמָּקֹום הַזֶּה וְלֹא תִכְבֶּה׃
34.26 וְאֶל־מֶלֶךְ יְהוּדָה הַשֹּׁלֵחַ אֶתְכֶם לִדְרֹושׁ בַּיהוָה כֹּה תֹאמְרוּ אֵלָיו ס כֹּה־אָמַר יְהוָה אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל הַדְּבָרִים אֲשֶׁר שָׁמָעְתָּ׃
34.27 יַעַן רַךְ־לְבָבְךָ וַתִּכָּנַע ׀ מִלִּפְנֵי אֱלֹהִים בְּשָׁמְעֲךָ אֶת־דְּבָרָיו עַל־הַמָּקֹום הַזֶּה וְעַל־יֹשְׁבָיו וַתִּכָּנַע לְפָנַי וַתִּקְרַע אֶת־בְּגָדֶיךָ וַתֵּבְךְּ לְפָנָי וְגַם־אֲנִי שָׁמַעְתִּי נְאֻם־יְהוָה׃
34.28 הִנְנִי אֹסִפְךָ אֶל־אֲבֹתֶיךָ וְנֶאֱסַפְתָּ אֶל־קִבְרֹתֶיךָ בְּשָׁלֹום וְלֹא־תִרְאֶינָה עֵינֶיךָ בְּכֹל הָרָעָה אֲשֶׁר אֲנִי מֵבִיא עַל־הַמָּקֹום הַזֶּה וְעַל־יֹשְׁבָיו וַיָּשִׁיבוּ אֶת־הַמֶּלֶךְ דָּבָר׃ פ
34.29 וַיִּשְׁלַח הַמֶּלֶךְ וַיֶּאֱסֹף אֶת־כָּל־זִקְנֵי יְהוּדָה וִירוּשָׁלִָם׃
34.30 וַיַּעַל הַמֶּלֶךְ בֵּית־יְהוָה וְכָל־אִישׁ יְהוּדָה וְיֹשְׁבֵי יְרוּשָׁלִַם וְהַכֹּהֲנִים וְהַלְוִיִּם וְכָל־הָעָם מִגָּדֹול וְעַד־קָטָן וַיִּקְרָא בְאָזְנֵיהֶם אֶת־כָּל־דִּבְרֵי סֵפֶר הַבְּרִית הַנִּמְצָא בֵּית יְהוָה׃
34.31 וַיַּעֲמֹד הַמֶּלֶךְ עַל־עָמְדֹו וַיִּכְרֹת אֶת־הַבְּרִית לִפְנֵי יְהוָה לָלֶכֶת אַחֲרֵי יְהוָה וְלִשְׁמֹור אֶת־מִצְוֹתָיו וְעֵדְוֹתָיו וְחֻקָּיו בְּכָל־לְבָבֹו וּבְכָל־נַפְשֹׁו לַעֲשֹׂות אֶת־דִּבְרֵי הַבְּרִית הַכְּתוּבִים עַל־הַסֵּפֶר הַזֶּה׃
34.32 וַיַּעֲמֵד אֵת כָּל־הַנִּמְצָא בִירוּשָׁלִַם וּבִנְיָמִן וַיַּעֲשׂוּ יֹשְׁבֵי יְרוּשָׁלִַם כִּבְרִית אֱלֹהִים אֱלֹהֵי אֲבֹותֵיהֶם׃
34.33 וַיָּסַר יֹאשִׁיָּהוּ אֶת־כָּל־הַתֹּועֵבֹות מִכָּל־הָאֲרָצֹות אֲשֶׁר לִבְנֵי יִשְׂרָאֵל וַיַּעֲבֵד אֵת כָּל־הַנִּמְצָא בְּיִשְׂרָאֵל לַעֲבֹוד אֶת־יְהוָה אֱלֹהֵיהֶם כָּל־יָמָיו לֹא סָרוּ מֵאַחֲרֵי יְהוָה אֱלֹהֵי אֲבֹותֵיהֶם׃ פ
34.1 baen-xxmownaeH xxaanijm joAxxijaaHw bmaalkow wxxloxxijm wAahat xxaanaaH maalak bijrwxxaalaaim׃
34.2 wajaOax Hajaaxxaar bOejnej jHwaaH wajelaek bdarkej daawijd Aaabijw wloA-saar jaamijn wxmoAwl׃
34.3 wbixxmownaeH xxaanijm lmaalkow wHwA Oowdaenw naOar Hehel lidrowxx leAloHej daawijd Aaabijw wbixxtejm OaexreH xxaanaaH Hehel lTaHer Aaet-jHwdaaH wijrwxxaalaim min-Habaamowt wHaaAaxxerijm wHapsilijm wHamasekowt׃
34.4 wajnatcw lpaanaajw Aet mizbhowt HabOaalijm wHahamaanijm Aaxxaer-lmaOlaaH meOalejHaem gideOa wHaaAaxxerijm wHapsilijm wHamasekowt xxibar wHedaq wajizroq Oal-pnej Haqbaarijm Hazobhijm laaHaem׃
34.5 wOacmowt koHanijm xaarap Oal- [mizbhowtaajm k] (mizbhowtaam q) wajTaHer Aaet-jHwdaaH wAaet-jrwxxaalaaim׃
34.6 wbOaarej mnaxxaeH wAaeprajim wxximOown wOad-naptaalij [baaHar k] [baatejHaem k] (bharbotejHaem q) saabijb׃
34.7 wajnatec Aaet-Hamizbhowt wAaet-HaaAaxxerijm wHapsilijm kitat lHedaq wkaal-Hahamaanijm gidaO bkaal-Aaeraec jixraaAel wajaaxxaab lijrwxxaalaaim׃ s
34.8 wbixxnat xxmownaeH OaexreH lmaalkow lTaHer HaaAaaraec wHabaajit lah Aaet-xxaapaan baen-AacaljaaHw wAaet-maOaxejaaHw xar-HaaOijr wAet jowAaah baen-jowAaahaaz Hamazkijr lhazeq Aaet-bejt jHwaaH AaeloHaajw׃
34.9 wajaaboAw Aael-hilqijaaHw HakoHen Hagaadowl wajitnw Aaet-Hakaesaep HamwbaaA bejt-AaeloHijm Aaxxaer Aaaspw-Halwijim xxomrej Hasap mijad mnaxxaeH wAaeprajim wmikol xxAerijt jixraaAel wmikaal-jHwdaaH wbinjaamin [wjoxxbej k] (wajaaxxubw q) jrwxxaalaaim׃
34.10 wajitnw Oal-jad OoxeH HamlaaAkaaH Hamupqaadijm bbejt jHwaaH wajitnw Aotow Oowxej HamlaaAkaaH Aaxxaer Ooxijm bbejt jHwaaH libdowq wlhazeq Habaajit׃
34.11 wajitnw laehaaraaxxijm wlabonijm liqnowt Aabnej mahceb wOecijm lamhabrowt wlqaarowt Aaet-Habaatijm Aaxxaer Hixxhijtw malkej jHwdaaH׃
34.12 wHaaAanaaxxijm Ooxijm baeAaemwnaaH bamlaaAkaaH waOalejHaem mupqaadijm jahat wOobadjaaHw Halwijim min-bnej mraarij wzkarjaaH wmxxulaam min-bnej HaqHaatijm lnaceha wHalwijim kaal-mebijn biklej-xxijr׃
34.13 wOal Hasabaalijm wmnachijm lkol OoxeH mlaaAkaaH laOabowdaaH waOabowdaaH wmeHalwijim sowprijm wxxoTrijm wxxowOarijm׃
34.14 wbHowcijAaam Aaet-Hakaesaep HamwbaaA bejt jHwaaH maacaaA hilqijaaHw HakoHen Aaet-sepaer towrat-jHwaaH bjad-moxxaeH׃
34.15 wajaOan hilqijaaHw wajoAmaer Aael-xxaapaan Hasowper sepaer HatowraaH maacaaAtij bbejt jHwaaH wajiten hilqijaaHw Aaet-Hasepaer Aael-xxaapaan׃
34.16 wajaabeA xxaapaan Aaet-Hasepaer Aael-Hamaelaek wajaaxxaeb Oowd Aaet-Hamaelaek daabaar leAmor kol Aaxxaer-nitan bjad-Oabaadaejkaa Hem Ooxijm׃
34.17 wajatijkw Aaet-Hakaesaep HanimcaaA bbejt-jHwaaH wajitnwHw Oal-jad Hamupqaadijm wOal-jad Oowxej HamlaaAkaaH׃
34.18 wajaged xxaapaan Hasowper lamaelaek leAmor sepaer naatan lij hilqijaaHw HakoHen wajiqraaA-bow xxaapaan lipnej Hamaelaek׃
34.19 wajHij kixxmoOa Hamaelaek Aet dibrej HatowraaH wajiqraO Aaet-bgaadaajw׃
34.20 wajcaw Hamaelaek Aaet-hilqijaaHw wAaet-Aahijqaam baenxxaa-paan wAaet-Oabdown baen-mijkaaH wAet xxaapaan Hasowper wAet OaxaajaaH Oaebaed-Hamaelaek leAmor׃
34.21 lkw dirxxw Aaet-jHwaaH baOadij wbOad HanixxAaar bjixraaAel wbijHwdaaH Oal-dibrej Hasepaer Aaxxaer nimcaaA kij-gdowlaaH hamat-jHwaaH Aaxxaer nitkaaH baanw Oal Aaxxaer loA-xxaamrw Aabowtejnw Aaet-dbar jHwaaH laOaxowt kkaal-Hakaatwb Oal-Hasepaer HazaeH׃ p
34.22 wajelaek hilqijaaHw waAaxxaer Hamaelaek Aael-huldaaH HanbijAaaH Aexxaet xxalum baen- [towqHat k] (taaqHat q) baen-hasraaH xxowmer Habgaadijm wHijA jowxxaebaet bijrwxxaalaim bamixxnaeH wajdabrw AelaejHaa kaazoAt׃ s
34.23 watoAmaer laaHaem koH-Aaamar jHwaaH AaeloHej jixraaAel Aimrw laaAijxx Aaxxaer-xxaalah Aaetkaem Aelaaj׃ s
34.24 koH Aaamar jHwaaH Hinnij mebijA raaOaaH Oal-Hamaaqowm HazaeH wOal-jowxxbaajw Aet kaal-HaaAaalowt Haktwbowt Oal-Hasepaer Aaxxaer qaarAw lipnej maelaek jHwdaaH׃
34.25 tahat Aaxxaer Oazaabwnij [wajaqTijrw k] (wajqaTrw q) leAloHijm Aaherijm lmaOan HakOijsenij bkol maOaxej jdejHaem wtitak hamaatij bamaaqowm HazaeH wloA tikbaeH׃
34.26 wAael-maelaek jHwdaaH Haxxoleha Aaetkaem lidrowxx bajHwaaH koH toAmrw Aelaajw s koH-Aaamar jHwaaH AaeloHej jixraaAel Hadbaarijm Aaxxaer xxaamaaOtaa׃
34.27 jaOan rak-lbaabkaa watikaanaO milipnej AaeloHijm bxxaamOakaa Aaet-dbaaraajw Oal-Hamaaqowm HazaeH wOal-joxxbaajw watikaanaO lpaanaj watiqraO Aaet-bgaadaejkaa watebk lpaanaaj wgam-Aanij xxaamaOtij nAum-jHwaaH׃
34.28 Hinnij Aosipkaa Aael-Aabotaejkaa wnaeAaesaptaa Aael-qibrotaejkaa bxxaalowm wloA-tirAaejnaaH Oejnaejkaa bkol HaaraaOaaH Aaxxaer Aanij mebijA Oal-Hamaaqowm HazaeH wOal-joxxbaajw wajaaxxijbw Aaet-Hamaelaek daabaar׃ p
34.29 wajixxlah Hamaelaek wajaeAaesop Aaet-kaal-ziqnej jHwdaaH wijrwxxaalaaim׃
34.30 wajaOal Hamaelaek bejt-jHwaaH wkaal-Aijxx jHwdaaH wjoxxbej jrwxxaalaim wHakoHanijm wHalwijim wkaal-HaaOaam migaadowl wOad-qaaTaan wajiqraaA bAaaznejHaem Aaet-kaal-dibrej sepaer Habrijt HanimcaaA bejt jHwaaH׃
34.31 wajaOamod Hamaelaek Oal-Oaamdow wajikrot Aaet-Habrijt lipnej jHwaaH laalaekaet Aaharej jHwaaH wlixxmowr Aaet-micwotaajw wOedwotaajw whuqaajw bkaal-lbaabow wbkaal-napxxow laOaxowt Aaet-dibrej Habrijt Haktwbijm Oal-Hasepaer HazaeH׃
34.32 wajaOamed Aet kaal-HanimcaaA bijrwxxaalaim wbinjaamin wajaOaxw joxxbej jrwxxaalaim kibrijt AaeloHijm AaeloHej AabowtejHaem׃
34.33 wajaasar joAxxijaaHw Aaet-kaal-HatowOebowt mikaal-HaaAaraacowt Aaxxaer libnej jixraaAel wajaOabed Aet kaal-HanimcaaA bjixraaAel laOabowd Aaet-jHwaaH AaeloHejHaem kaal-jaamaajw loA saarw meAaharej jHwaaH AaeloHej AabowtejHaem׃ p
34.1 בן־שמונה שנים יאשיהו במלכו ושלשים ואחת שנה מלך בירושלם׃
34.2 ויעש הישר בעיני יהוה וילך בדרכי דויד אביו ולא־סר ימין ושמאול׃
34.3 ובשמונה שנים למלכו והוא עודנו נער החל לדרוש לאלהי דויד אביו ובשתים עשרה שנה החל לטהר את־יהודה וירושלם מן־הבמות והאשרים והפסלים והמסכות׃
34.4 וינתצו לפניו את מזבחות הבעלים והחמנים אשר־למעלה מעליהם גדע והאשרים והפסלים והמסכות שבר והדק ויזרק על־פני הקברים הזבחים להם׃
34.5 ועצמות כהנים שרף על־ [מזבחותים כ] (מזבחותם ק) ויטהר את־יהודה ואת־ירושלם׃
34.6 ובערי מנשה ואפרים ושמעון ועד־נפתלי [בהר כ] [בתיהם כ] (בחרבתיהם ק) סביב׃
34.7 וינתץ את־המזבחות ואת־האשרים והפסלים כתת להדק וכל־החמנים גדע בכל־ארץ ישראל וישב לירושלם׃ ס
34.8 ובשנת שמונה עשרה למלכו לטהר הארץ והבית לח את־שפן בן־אצליהו ואת־מעשיהו שר־העיר ואת יואח בן־יואחז המזכיר לחזק את־בית יהוה אלהיו׃
34.9 ויבאו אל־חלקיהו ׀ הכהן הגדול ויתנו את־הכסף המובא בית־אלהים אשר אספו־הלוים שמרי הסף מיד מנשה ואפרים ומכל שארית ישראל ומכל־יהודה ובנימן [וישבי כ] (וישבו ק) ירושלם׃
34.10 ויתנו על־יד עשה המלאכה המפקדים בבית יהוה ויתנו אתו עושי המלאכה אשר עשים בבית יהוה לבדוק ולחזק הבית׃
34.11 ויתנו לחרשים ולבנים לקנות אבני מחצב ועצים למחברות ולקרות את־הבתים אשר השחיתו מלכי יהודה׃
34.12 והאנשים עשים באמונה במלאכה ועליהם ׀ מפקדים יחת ועבדיהו הלוים מן־בני מררי וזכריה ומשלם מן־בני הקהתים לנצח והלוים כל־מבין בכלי־שיר׃
34.13 ועל הסבלים ומנצחים לכל עשה מלאכה לעבודה ועבודה ומהלוים סופרים ושטרים ושוערים׃
34.14 ובהוציאם את־הכסף המובא בית יהוה מצא חלקיהו הכהן את־ספר תורת־יהוה ביד־משה׃
34.15 ויען חלקיהו ויאמר אל־שפן הסופר ספר התורה מצאתי בבית יהוה ויתן חלקיהו את־הספר אל־שפן׃
34.16 ויבא שפן את־הספר אל־המלך וישב עוד את־המלך דבר לאמר כל אשר־נתן ביד־עבדיך הם עשים׃
34.17 ויתיכו את־הכסף הנמצא בבית־יהוה ויתנוהו על־יד המפקדים ועל־יד עושי המלאכה׃
34.18 ויגד שפן הסופר למלך לאמר ספר נתן לי חלקיהו הכהן ויקרא־בו שפן לפני המלך׃
34.19 ויהי כשמע המלך את דברי התורה ויקרע את־בגדיו׃
34.20 ויצו המלך את־חלקיהו ואת־אחיקם בןש־פן ואת־עבדון בן־מיכה ואת ׀ שפן הסופר ואת עשיה עבד־המלך לאמר׃
34.21 לכו דרשו את־יהוה בעדי ובעד הנשאר בישראל וביהודה על־דברי הספר אשר נמצא כי־גדולה חמת־יהוה אשר נתכה בנו על אשר לא־שמרו אבותינו את־דבר יהוה לעשות ככל־הכתוב על־הספר הזה׃ פ
34.22 וילך חלקיהו ואשר המלך אל־חלדה הנביאה אשת ׀ שלם בן־ [תוקהת כ] (תקהת ק) בן־חסרה שומר הבגדים והיא יושבת בירושלם במשנה וידברו אליה כזאת׃ ס
34.23 ותאמר להם כה־אמר יהוה אלהי ישראל אמרו לאיש אשר־שלח אתכם אלי׃ ס
34.24 כה אמר יהוה הנני מביא רעה על־המקום הזה ועל־יושביו את כל־האלות הכתובות על־הספר אשר קראו לפני מלך יהודה׃
34.25 תחת ׀ אשר עזבוני [ויקטירו כ] (ויקטרו ק) לאלהים אחרים למען הכעיסני בכל מעשי ידיהם ותתך חמתי במקום הזה ולא תכבה׃
34.26 ואל־מלך יהודה השלח אתכם לדרוש ביהוה כה תאמרו אליו ס כה־אמר יהוה אלהי ישראל הדברים אשר שמעת׃
34.27 יען רך־לבבך ותכנע ׀ מלפני אלהים בשמעך את־דבריו על־המקום הזה ועל־ישביו ותכנע לפני ותקרע את־בגדיך ותבך לפני וגם־אני שמעתי נאם־יהוה׃
34.28 הנני אספך אל־אבתיך ונאספת אל־קברתיך בשלום ולא־תראינה עיניך בכל הרעה אשר אני מביא על־המקום הזה ועל־ישביו וישיבו את־המלך דבר׃ פ
34.29 וישלח המלך ויאסף את־כל־זקני יהודה וירושלם׃
34.30 ויעל המלך בית־יהוה וכל־איש יהודה וישבי ירושלם והכהנים והלוים וכל־העם מגדול ועד־קטן ויקרא באזניהם את־כל־דברי ספר הברית הנמצא בית יהוה׃
34.31 ויעמד המלך על־עמדו ויכרת את־הברית לפני יהוה ללכת אחרי יהוה ולשמור את־מצותיו ועדותיו וחקיו בכל־לבבו ובכל־נפשו לעשות את־דברי הברית הכתובים על־הספר הזה׃
34.32 ויעמד את כל־הנמצא בירושלם ובנימן ויעשו ישבי ירושלם כברית אלהים אלהי אבותיהם׃
34.33 ויסר יאשיהו את־כל־התועבות מכל־הארצות אשר לבני ישראל ויעבד את כל־הנמצא בישראל לעבוד את־יהוה אלהיהם כל־ימיו לא סרו מאחרי יהוה אלהי אבותיהם׃ פ
34.1 bn-xmwnH xnjm jAxjHw bmlkw wxlxjm wAht xnH mlk bjrwxlm׃
34.2 wjOx Hjxr bOjnj jHwH wjlk bdrkj dwjd Abjw wlA-sr jmjn wxmAwl׃
34.3 wbxmwnH xnjm lmlkw wHwA Owdnw nOr Hhl ldrwx lAlHj dwjd Abjw wbxtjm OxrH xnH Hhl lTHr At-jHwdH wjrwxlm mn-Hbmwt wHAxrjm wHpsljm wHmskwt׃
34.4 wjntcw lpnjw At mzbhwt HbOljm wHhmnjm Axr-lmOlH mOljHm gdO wHAxrjm wHpsljm wHmskwt xbr wHdq wjzrq Ol-pnj Hqbrjm Hzbhjm lHm׃
34.5 wOcmwt kHnjm xrp Ol- [mzbhwtjm k] (mzbhwtm q) wjTHr At-jHwdH wAt-jrwxlm׃
34.6 wbOrj mnxH wAprjm wxmOwn wOd-nptlj [bHr k] [btjHm k] (bhrbtjHm q) sbjb׃
34.7 wjntc At-Hmzbhwt wAt-HAxrjm wHpsljm ktt lHdq wkl-Hhmnjm gdO bkl-Arc jxrAl wjxb ljrwxlm׃ s
34.8 wbxnt xmwnH OxrH lmlkw lTHr HArc wHbjt lh At-xpn bn-AcljHw wAt-mOxjHw xr-HOjr wAt jwAh bn-jwAhz Hmzkjr lhzq At-bjt jHwH AlHjw׃
34.9 wjbAw Al-hlqjHw HkHn Hgdwl wjtnw At-Hksp HmwbA bjt-AlHjm Axr Aspw-Hlwjm xmrj Hsp mjd mnxH wAprjm wmkl xArjt jxrAl wmkl-jHwdH wbnjmn [wjxbj k] (wjxbw q) jrwxlm׃
34.10 wjtnw Ol-jd OxH HmlAkH Hmpqdjm bbjt jHwH wjtnw Atw Owxj HmlAkH Axr Oxjm bbjt jHwH lbdwq wlhzq Hbjt׃
34.11 wjtnw lhrxjm wlbnjm lqnwt Abnj mhcb wOcjm lmhbrwt wlqrwt At-Hbtjm Axr Hxhjtw mlkj jHwdH׃
34.12 wHAnxjm Oxjm bAmwnH bmlAkH wOljHm mpqdjm jht wObdjHw Hlwjm mn-bnj mrrj wzkrjH wmxlm mn-bnj HqHtjm lnch wHlwjm kl-mbjn bklj-xjr׃
34.13 wOl Hsbljm wmnchjm lkl OxH mlAkH lObwdH wObwdH wmHlwjm swprjm wxTrjm wxwOrjm׃
34.14 wbHwcjAm At-Hksp HmwbA bjt jHwH mcA hlqjHw HkHn At-spr twrt-jHwH bjd-mxH׃
34.15 wjOn hlqjHw wjAmr Al-xpn Hswpr spr HtwrH mcAtj bbjt jHwH wjtn hlqjHw At-Hspr Al-xpn׃
34.16 wjbA xpn At-Hspr Al-Hmlk wjxb Owd At-Hmlk dbr lAmr kl Axr-ntn bjd-Obdjk Hm Oxjm׃
34.17 wjtjkw At-Hksp HnmcA bbjt-jHwH wjtnwHw Ol-jd Hmpqdjm wOl-jd Owxj HmlAkH׃
34.18 wjgd xpn Hswpr lmlk lAmr spr ntn lj hlqjHw HkHn wjqrA-bw xpn lpnj Hmlk׃
34.19 wjHj kxmO Hmlk At dbrj HtwrH wjqrO At-bgdjw׃
34.20 wjcw Hmlk At-hlqjHw wAt-Ahjqm bnx-pn wAt-Obdwn bn-mjkH wAt xpn Hswpr wAt OxjH Obd-Hmlk lAmr׃
34.21 lkw drxw At-jHwH bOdj wbOd HnxAr bjxrAl wbjHwdH Ol-dbrj Hspr Axr nmcA kj-gdwlH hmt-jHwH Axr ntkH bnw Ol Axr lA-xmrw Abwtjnw At-dbr jHwH lOxwt kkl-Hktwb Ol-Hspr HzH׃ p
34.22 wjlk hlqjHw wAxr Hmlk Al-hldH HnbjAH Axt xlm bn- [twqHt k] (tqHt q) bn-hsrH xwmr Hbgdjm wHjA jwxbt bjrwxlm bmxnH wjdbrw AljH kzAt׃ s
34.23 wtAmr lHm kH-Amr jHwH AlHj jxrAl Amrw lAjx Axr-xlh Atkm Alj׃ s
34.24 kH Amr jHwH Hnnj mbjA rOH Ol-Hmqwm HzH wOl-jwxbjw At kl-HAlwt Hktwbwt Ol-Hspr Axr qrAw lpnj mlk jHwdH׃
34.25 tht Axr Ozbwnj [wjqTjrw k] (wjqTrw q) lAlHjm Ahrjm lmOn HkOjsnj bkl mOxj jdjHm wttk hmtj bmqwm HzH wlA tkbH׃
34.26 wAl-mlk jHwdH Hxlh Atkm ldrwx bjHwH kH tAmrw Aljw s kH-Amr jHwH AlHj jxrAl Hdbrjm Axr xmOt׃
34.27 jOn rk-lbbk wtknO mlpnj AlHjm bxmOk At-dbrjw Ol-Hmqwm HzH wOl-jxbjw wtknO lpnj wtqrO At-bgdjk wtbk lpnj wgm-Anj xmOtj nAm-jHwH׃
34.28 Hnnj Aspk Al-Abtjk wnAspt Al-qbrtjk bxlwm wlA-trAjnH Ojnjk bkl HrOH Axr Anj mbjA Ol-Hmqwm HzH wOl-jxbjw wjxjbw At-Hmlk dbr׃ p
34.29 wjxlh Hmlk wjAsp At-kl-zqnj jHwdH wjrwxlm׃
34.30 wjOl Hmlk bjt-jHwH wkl-Ajx jHwdH wjxbj jrwxlm wHkHnjm wHlwjm wkl-HOm mgdwl wOd-qTn wjqrA bAznjHm At-kl-dbrj spr Hbrjt HnmcA bjt jHwH׃
34.31 wjOmd Hmlk Ol-Omdw wjkrt At-Hbrjt lpnj jHwH llkt Ahrj jHwH wlxmwr At-mcwtjw wOdwtjw whqjw bkl-lbbw wbkl-npxw lOxwt At-dbrj Hbrjt Hktwbjm Ol-Hspr HzH׃
34.32 wjOmd At kl-HnmcA bjrwxlm wbnjmn wjOxw jxbj jrwxlm kbrjt AlHjm AlHj AbwtjHm׃
34.33 wjsr jAxjHw At-kl-HtwObwt mkl-HArcwt Axr lbnj jxrAl wjObd At kl-HnmcA bjxrAl lObwd At-jHwH AlHjHm kl-jmjw lA srw mAhrj jHwH AlHj AbwtjHm׃ p
34.1 Octo annorum erat Iosias, cum regnare coepisset, et tri ginta et uno annis regnavit in Ierusalem.
34.2 Fecitque quod erat rectum in conspectu Domini, et ambulavit in viis David patris sui; non declinavit neque ad dextram neque ad sinistram.
34.3 Octavo autem anno regni sui, cum adhuc esset puer, coepit quaerere Deum patris sui David; et duodecimo anno coepit mundare Iudam et Ierusalem ab excelsis et palis sculptilibusque et conflatilibus.
34.4 Destruxeruntque coram eo aras Baalim; et thymiamateria, quae eis superposita fuerant, demolitus est; palos etiam et sculptilia et conflatilia succidit atque comminuit et super tumulos eorum, qui eis immolare consueverant, fragmenta dispersit.
34.5 Ossa praeterea sacerdotum combussit in altaribus ipsorum; mundavitque Iudam et Ierusalem,
34.6 sed et in urbibus Manasse et Ephraim et Simeon usque Nephthali, in plateis eorum undique
34.7 dissipavit altaria et palos et sculptilia contrivit in frusta; cunctaque thymiamateria demolitus est de universa terra Israel et reversus est Ierusalem.
34.8 Igitur anno octavo decimo regni sui, cum mundaret terram et domum, misit Saphan filium Eseliae et Maasiam principem civitatis et Ioah filium Ioachaz a commentariis, ut instaurarent domum Domini Dei sui.
34.9 Qui venerunt ad Helciam sacerdotem magnum acceptamque ab eo pecuniam, quae illata fuerat in domum Domini, et quam congregaverant Levitae ianitores de Manasse et Ephraim et universis reliquiis Israel ab omni quoque Iuda et Beniamin et habitatoribus Ierusalem,
34.10 tradiderunt in manibus opificum, qui praeerant in domo Domini, et illi dederunt eam operariis, qui operabantur in domo Domini, ut instaurarent templum et infirma quaeque sarcirent;
34.11 dederunt scilicet eam lignariis et caementariis, ut emerent lapides dolatos et ligna ad commissuras aedificii et ad contignationem domorum, quas destruxerant reges Iudae.
34.12 Qui fideliter cuncta faciebant. Erant autem praepositi operantium Iahath et Abdias Levitae de filiis Merari, Zacharias et Mosollam de filiis Caath, qui dirigebant opus. Omnes autem Levitae scientes organis canere
34.13 erant super eos, qui onera portabant et dirigebant omnes, qui varia opera faciebant. De Levitis quoque erant scribae et praefecti et ianitores.
34.14 Cumque efferrent pecuniam, quae illata fuerat in templum Domini, repperit Helcias sacerdos librum legis Domini per manum Moysi
34.15 et ait ad Saphan scribam: “ Librum legis inveni in domo Domini ”. Et tradidit ei.
34.16 At ille intulit volumen ad regem et insuper nuntiavit ei dicens: “ Omnia, quae dedisti in manu servorum tuorum, ecce complentur.
34.17 Argentum, quod repertum est in domo Domini, effuderunt, datum que est praefectis et operariis ”.
34.18 Et nuntiavit Saphan scriba regi dicens: “ Librum tradidit mihi Helcias sacerdos ”. Et legebat illum Saphan coram rege.
34.19 Et factum est, cum audisset rex verba legis, scidit vestimenta sua
34.20 et praecepit Helciae et Ahicam filio Saphan et Abdon filio Micha, Saphan quoque scribae et Asaiae servo regis dicens:
34.21 “ Ite et consulite Dominum pro me et pro reliquiis Israel et Iudae super sermonibus libri, qui repertus est. Magnus enim furor Domini effusus est super nos, eo quod non custodierint patres nostri verba Domini, ut facerent iuxta omnia, quae scripta sunt in isto volumine ”.
34.22 Abiit igitur Helcias et hi, qui simul a rege missi fuerant, ad Holdam propheten uxorem Sellum filii Thecuae filii Haraas custodis vestium, quae habitabat in Ierusalem in secunda, et locuti sunt ei iuxta verba haec.
34.23 Et illa respondit eis: “ Haec dicit Dominus, Deus Israel: Dicite viro, qui misit vos ad me:
34.24 Haec dicit Dominus: Ecce ego inducam mala super locum istum et super habitatores eius, cuncta maledicta, quae scripta sunt in libro hoc, quem legerunt coram rege Iudae,
34.25 quia dereliquerunt me et sacrificaverunt diis alienis, ut me ad iracundiam provocarent in cunctis operibus manuum suarum; idcirco effundetur furor meus super locum istum et non exstinguetur.
34.26 Ad regem autem Iudae, qui misit vos pro Domino consulendo, sic loquimini: Haec dicit Dominus, Deus Israel: Quoniam audisti verba voluminis,
34.27 atque emollitum est cor tuum, et humiliatus es in conspectu Dei super his, quae dicta sunt contra locum hunc et habitatores Ierusalem, humiliatusque coram me scidisti vestimenta tua et flevisti coram me, ego quoque audivi, dicit Dominus.
34.28 Ecce colligam te ad patres tuos, et infereris in sepulcrum tuum in pace; nec videbunt oculi tui omne malum, quod ego inducturus sum super locum istum et super habitatores eius ”. Rettuleruntque itaque regi cuncta, quae dixerat.
34.29 At ille, convocatis universis maioribus natu Iudae et Ierusalem,
34.30 ascendit domum Domini, unaque omnes viri Iudae et habitatores Ierusalem, sacerdotes et Levitae et cunctus populus a minimo usque ad maximum. Quibus audientibus, in domo Domini legit rex omnia verba voluminis foederis inventi in domo Domini.
34.31 Et stans in gradu suo percussit foedus coram Domino, ut ambularet post eum et custodiret praecepta et testimonia et iustificationes eius in toto corde suo et in tota anima sua faceretque verba foederis scripta in hoc libro.
34.32 Adiuravit quoque super hoc omnes, qui reperti fuerant in Ierusalem et Beniamin; et fecerunt habitatores Ierusalem iuxta pactum Domini, Dei patrum suorum.
34.33 Abstulit ergo Iosias cunctas abominationes de universis regionibus filiorum Israel et fecit omnes, qui inventi erant in Israel, servire Domino Deo suo. Cunctis diebus eius non recesserunt a Domino, Deo patrum suorum.
35.1 Und Josia hielt dem HERRN ein Passah zu Jerusalem, und sie schlachteten das Passah am vierzehnten Tage des ersten Monats.
35.2 Und er stellte die Priester auf ihre Posten und stärkte sie zu ihrem Dienst im Hause des HERRN.
35.3 Er sprach auch zu den Leviten, welche ganz Israel lehrten und die dem HERRN geheiligt waren: Tut die heilige Lade in das Haus, das Salomo, der Sohn Davids, der König Israels, gebaut hat! Ihr habt sie nicht mehr auf den Schultern zu tragen; so dienet nun dem HERRN, eurem Gott, und seinem Volk Israel!
35.4 Und seid bereit nach euren Vaterhäusern, in euren Abteilungen, wie sie David, der König von Israel, und sein Sohn Salomo vorgeschrieben haben,
35.5 und stellet euch im Heiligtum auf, entsprechend den Abteilungen der Stammhäuser eurer Brüder, der Volksgenossen, auch nach der Einteilung der Stammhäuser der Leviten,
35.6 und schlachtet das Passah! Heiliget euch und bereitet zu für eure Brüder, daß sie tun nach dem Wort des HERRN durch Mose!
35.7 Und Josia stiftete für die Volksgenossen Schafe, Lämmer und Ziegen, alles zu Passahopfern, für alle, die anwesend waren, 30000 an der Zahl; dazu 3000 Rinder, und solches von der Habe des Königs.
35.8 Auch seine Fürsten stifteten freiwillige Gaben für das Volk, für die Priester und für die Leviten; Hilkia, Sacharja und Jechiel, die Vorsteher des Hauses Gottes, gaben den Priestern 2600 Passahlämmer, dazu 300 Rinder.
35.9 Und Kananja, Semaja und Nataneel, seine Brüder, und Chaschabja, Jechiel und Josabad, die Obersten der Leviten, stifteten für die Leviten 5000 Lämmer und 500 Rinder.
35.10 Nach diesen Vorbereitungen zum Gottesdienst traten die Priester an ihren Platz und die Leviten in ihre Abteilungen nach dem Gebot des Königs.
35.11 Und sie schächteten das Passah; die Priester nahmen das Blut von ihren Händen und sprengten es, und die Leviten zogen den Lämmern die Haut ab.
35.12 Und sie taten das Brandopfer beiseite, um es den Abteilungen der Stammhäuser der Volksgenossen zu geben, damit sie es dem HERRN darbrächten, wie im Buche Moses geschrieben steht. Ebenso machten sie es mit den Rindern.
35.13 Und sie brieten das Passah am Feuer, wie es sich gebührt. Was aber geheiligt war, kochten sie in Töpfen, Kesseln und Schalen; und sie teilten es eilends unter alles Volk.
35.14 Darnach aber bereiteten sie auch für sich und für die Priester zu. Denn die Priester, die Söhne Aarons, waren mit der Darbringung des Brandopfers und der Fettstücke bis in die Nacht beschäftigt. Darum mußten die Leviten für sich und für die Priester, die Söhne Aarons, zubereiten.
35.15 Und die Sänger, die Söhne Asaphs, standen an ihrem Platz nach dem Gebot Davids und Asaphs und Hemans und Jedutuns, des Sehers des Königs; und die Torhüter waren an allen Toren. Sie brauchten ihren Dienst nicht zu verlassen; denn ihre Brüder, die Leviten, bereiteten für sie zu.
35.16 Also vollzog sich an jenem Tag der ganze Dienst des HERRN in Ordnung, die Passahfeier und der Brandopferdienst auf dem Altar des HERRN, nach dem Gebot des Königs Josia.
35.17 Also feierten die Kinder Israel, die anwesend waren, zu jener Zeit das Passah und das Fest der ungesäuerten Brote, sieben Tage lang.
35.18 Es war aber kein derartiges Passah in Israel gefeiert worden, seit der Zeit des Propheten Samuel; und keiner der Könige von Israel hatte ein solches Passah veranstaltet, wie Josia es hielt mit den Priestern und Leviten und mit ganz Juda und mit allen, die von Israel anwesend waren, auch mit den Einwohnern von Jerusalem.
35.19 Im achtzehnten Jahre der Regierung Josias wurde dieses Passah gefeiert.
35.20 Nach alledem, als Josia das Haus des HERRN wieder hergestellt hatte, zog Necho, der König von Ägypten, herauf, um bei Karkemisch am Euphrat eine Schlacht zu liefern. Und Josia zog aus, ihm entgegen.
35.21 Jener aber sandte Boten zu ihm und ließ ihm sagen: Was habe ich mit dir zu schaffen, König von Juda? Nicht wider dich komme ich heute, sondern wider ein Haus, das mit mir im Streite liegt, und Gott hat gesagt, ich solle eilen. Laß ab von deinem Widerstand gegen Gott, der mit mir ist, damit er dich nicht verderbe. 35.22 Aber Josia wandte sein Angesicht nicht von ihm ab, sondern verkleidete sich, um mit ihm zu kämpfen, und gehorchte nicht den Worten Nechos, die aus dem Munde Gottes kamen , sondern kam, mit ihm zu streiten auf der Ebene bei Megiddo.
35.23 Aber die Schützen trafen den König Josia. Und der König sprach zu seinen Knechten: Traget mich hinüber, denn ich bin schwer verwundet!
35.24 Da hoben ihn seine Knechte von dem Kriegswagen auf seinen andern Wagen hinüber, den er bei sich hatte, und brachten ihn nach Jerusalem. Und er starb und ward begraben in den Gräbern seiner Väter. Und ganz Juda und Jerusalem trug Leid um Josia.
35.25 Und Jeremia dichtete ein Klagelied auf Josia, und alle Sänger und Sängerinnen haben seitdem in ihren Klageliedern von Josia geredet, bis auf diesen Tag; und man machte sie zum Brauch in Israel. Und siehe, sie sind aufgezeichnet in den Klageliedern.
35.26 Was aber mehr von Josia zu sagen ist und seine Frömmigkeit nach der Vorschrift des Gesetzes des HERRN
35.27 (H35-26b) und seine Geschichten, die früheren und die späteren, siehe, die sind aufgezeichnet im Buche der Könige von Israel und Juda.
35.1 καὶ ἐποίησεν ιωσιας τὸ φασεχ τῷ κυρίῳ θεῷ αὐτοῦ καὶ ἔθυσαν τὸ φασεχ τῇ τεσσαρεσκαιδεκάτῃ τοῦ μηνὸς τοῦ πρώτου
35.2 καὶ ἔστησεν τοὺς ἱερεῖς ἐπὶ τὰς φυλακὰς αὐτῶν καὶ κατίσχυσεν αὐτοὺς εἰς τὰ ἔργα οἴκου κυρίου
35.3 καὶ εἶπεν τοῖς λευίταις τοῖς δυνατοῖς ἐν παντὶ ισραηλ τοῦ ἁγιασθῆναι αὐτοὺς τῷ κυρίῳ καὶ ἔθηκαν τὴν κιβωτὸν τὴν ἁγίαν εἰς τὸν οἶκον ὃν ᾠκοδόμησεν σαλωμων υἱὸς δαυιδ τοῦ βασιλέως ισραηλ καὶ εἶπεν ὁ βασιλεύς οὐκ ἔστιν ὑμῖν ἆραι ἐπ' ὤμων οὐθέν νῦν οὖν λειτουργήσατε τῷ κυρίῳ θεῷ ὑμῶν καὶ τῷ λαῷ αὐτοῦ ισραηλ
35.4 καὶ ἑτοιμάσθητε κατ' οἴκους πατριῶν ὑμῶν καὶ κατὰ τὰς ἐφημερίας ὑμῶν κατὰ τὴν γραφὴν δαυιδ βασιλέως ισραηλ καὶ διὰ χειρὸς σαλωμων υἱοῦ αὐτοῦ
35.5 καὶ στῆτε ἐν τῷ οἴκῳ κατὰ τὰς διαιρέσεις οἴκων πατριῶν ὑμῶν τοῖς ἀδελφοῖς ὑμῶν υἱοῖς τοῦ λαοῦ καὶ μερὶς οἴκου πατριᾶς τοῖς λευίταις
35.6 καὶ θύσατε τὸ φασεχ καὶ τὰ ἅγια ἑτοιμάσατε τοῖς ἀδελφοῖς ὑμῶν τοῦ ποιῆσαι κατὰ τὸν λόγον κυρίου διὰ χειρὸς μωυσῆ
35.7 καὶ ἀπήρξατο ιωσιας τοῖς υἱοῖς τοῦ λαοῦ πρόβατα καὶ ἀμνοὺς καὶ ἐρίφους ἀπὸ τῶν τέκνων τῶν αἰγῶν πάντα εἰς τὸ φασεχ εἰς πάντας τοὺς εὑρεθέντας εἰς ἀριθμὸν τριάκοντα χιλιάδας καὶ μόσχων τρεῖς χιλιάδας ταῦτα ἀπὸ τῆς ὑπάρξεως τοῦ βασιλέως
35.8 καὶ οἱ ἄρχοντες αὐτοῦ ἀπήρξαντο τῷ λαῷ καὶ τοῖς ἱερεῦσιν καὶ λευίταις ἔδωκεν χελκιας καὶ ζαχαριας καὶ ιιηλ οἱ ἄρχοντες οἴκου τοῦ θεοῦ τοῖς ἱερεῦσιν καὶ ἔδωκαν εἰς τὸ φασεχ πρόβατα καὶ ἀμνοὺς καὶ ἐρίφους δισχίλια ἑξακόσια καὶ μόσχους τριακοσίους
35.9 καὶ χωνενιας καὶ βαναιας καὶ σαμαιας καὶ ναθαναηλ ἀδελφὸς αὐτοῦ καὶ ασαβια καὶ ιιηλ καὶ ιωζαβαδ ἄρχοντες τῶν λευιτῶν ἀπήρξαντο τοῖς λευίταις εἰς τὸ φασεχ πρόβατα πεντακισχίλια καὶ μόσχους πεντακοσίους
35.10 καὶ κατωρθώθη ἡ λειτουργία καὶ ἔστησαν οἱ ἱερεῖς ἐπὶ τὴν στάσιν αὐτῶν καὶ οἱ λευῖται ἐπὶ τὰς διαιρέσεις αὐτῶν κατὰ τὴν ἐντολὴν τοῦ βασιλέως
35.11 καὶ ἔθυσαν τὸ φασεχ καὶ προσέχεαν οἱ ἱερεῖς τὸ αἷμα ἐκ χειρὸς αὐτῶν καὶ οἱ λευῖται ἐξέδειραν
35.12 καὶ ἡτοίμασαν τὴν ὁλοκαύτωσιν παραδοῦναι αὐτοῖς κατὰ τὴν διαίρεσιν κατ' οἴκους πατριῶν τοῖς υἱοῖς τοῦ λαοῦ τοῦ προσάγειν τῷ κυρίῳ ὡς γέγραπται ἐν βιβλίῳ μωυσῆ καὶ οὕτως εἰς τὸ πρωί
35.13 καὶ ὤπτησαν τὸ φασεχ ἐν πυρὶ κατὰ τὴν κρίσιν καὶ τὰ ἅγια ἥψησαν ἐν τοῖς χαλκείοις καὶ ἐν τοῖς λέβησιν καὶ εὐοδώθη καὶ ἔδραμον πρὸς πάντας τοὺς υἱοὺς τοῦ λαοῦ
35.14 καὶ μετὰ τὸ ἑτοιμάσαι αὐτοῖς καὶ τοῖς ἱερεῦσιν ὅτι οἱ ἱερεῖς ἐν τῷ ἀναφέρειν τὰ στέατα καὶ τὰ ὁλοκαυτώματα ἕως νυκτός καὶ οἱ λευῖται ἡτοίμασαν αὑτοῖς καὶ τοῖς ἀδελφοῖς αὐτῶν υἱοῖς ααρων
35.15 καὶ οἱ ψαλτῳδοὶ υἱοὶ ασαφ ἐπὶ τῆς στάσεως αὐτῶν κατὰ τὰς ἐντολὰς δαυιδ καὶ ασαφ καὶ αιμαν καὶ ιδιθων οἱ προφῆται τοῦ βασιλέως καὶ οἱ ἄρχοντες καὶ οἱ πυλωροὶ πύλης καὶ πύλης οὐκ ἦν αὐτοῖς κινεῖσθαι ἀπὸ τῆς λειτουργίας ἁγίων ὅτι οἱ ἀδελφοὶ αὐτῶν οἱ λευῖται ἡτοίμασαν αὐτοῖς
35.16 καὶ κατωρθώθη καὶ ἡτοιμάσθη πᾶσα ἡ λειτουργία κυρίου ἐν τῇ ἡμέρᾳ ἐκείνῃ τοῦ ποιῆσαι τὸ φασεχ καὶ ἐνεγκεῖν τὰ ὁλοκαυτώματα ἐπὶ τὸ θυσιαστήριον κυρίου κατὰ τὴν ἐντολὴν τοῦ βασιλέως ιωσια
35.17 καὶ ἐποίησαν οἱ υἱοὶ ισραηλ οἱ εὑρεθέντες τὸ φασεχ ἐν τῷ καιρῷ ἐκείνῳ καὶ τὴν ἑορτὴν τῶν ἀζύμων ἑπτὰ ἡμέρας
35.18 καὶ οὐκ ἐγένετο φασεχ ὅμοιον αὐτῷ ἐν ισραηλ ἀπὸ ἡμερῶν σαμουηλ τοῦ προφήτου καὶ πάντες βασιλεῖς ισραηλ οὐκ ἐποίησαν ὡς τὸ φασεχ ὃ ἐποίησεν ιωσιας καὶ οἱ ἱερεῖς καὶ οἱ λευῖται καὶ πᾶς ιουδα καὶ ισραηλ ὁ εὑρεθεὶς καὶ οἱ κατοικοῦντες ἐν ιερουσαλημ τῷ κυρίῳ
35.19 τῷ ὀκτωκαιδεκάτῳ ἔτει τῆς βασιλείας ιωσια καὶ τοὺς ἐγγαστριμύθους καὶ τοὺς γνώστας καὶ τὰ θαραφιν καὶ τὰ εἴδωλα καὶ τὰ καρασιμ ἃ ἦν ἐν γῇ ιουδα καὶ ἐν ιερουσαλημ ἐνεπύρισεν ὁ βασιλεὺς ιωσιας ἵνα στήσῃ τοὺς λόγους τοῦ νόμου τοὺς γεγραμμένους ἐπὶ τοῦ βιβλίου οὗ εὗρεν χελκιας ὁ ἱερεὺς ἐν τῷ οἴκῳ κυρίου ὅμοιος αὐτῷ οὐκ ἐγενήθη ἔμπροσθεν αὐτοῦ ὃς ἐπέστρεψεν πρὸς κύριον ἐν ὅλῃ καρδίᾳ αὐτοῦ καὶ ἐν ὅλῃ ψυχῇ αὐτοῦ καὶ ἐν ὅλῃ ἰσχύι αὐτοῦ κατὰ πάντα τὸν νόμον μωυσῆ καὶ μετ' αὐτὸν οὐκ ἀνέστη ὅμοιος αὐτῷ πλὴν οὐκ ἀπεστράφη κύριος ἀπὸ ὀργῆς θυμοῦ αὐτοῦ τοῦ μεγάλου οὗ ὠργίσθη θυμῷ κύριος ἐν τῷ ιουδα ἐπὶ πάντα τὰ παροργίσματα ἃ παρώργισεν μανασσης καὶ εἶπεν κύριος καί γε τὸν ιουδαν ἀποστήσω ἀπὸ προσώπου μου καθὼς ἀπέστησα τὸν ισραηλ καὶ ἀπωσάμην τὴν πόλιν ἣν ἐξελεξάμην τὴν ιερουσαλημ καὶ τὸν οἶκον ὃν εἶπα ἔσται τὸ ὄνομά μου ἐκεῖ
35.20 καὶ ἀνέβη φαραω νεχαω βασιλεὺς αἰγύπτου ἐπὶ τὸν βασιλέα ἀσσυρίων ἐπὶ τὸν ποταμὸν εὐφράτην καὶ ἐπορεύθη ὁ βασιλεὺς ιωσιας εἰς συνάντησιν αὐτῷ
35.21 καὶ ἀπέστειλεν πρὸς αὐτὸν ἀγγέλους λέγων τί ἐμοὶ καὶ σοί βασιλεῦ ιουδα οὐκ ἐπὶ σὲ ἥκω σήμερον πόλεμον ποιῆσαι καὶ ὁ θεὸς εἶπεν κατασπεῦσαί με πρόσεχε ἀπὸ τοῦ θεοῦ τοῦ μετ' ἐμοῦ μὴ καταφθείρῃ σε 35.22 καὶ οὐκ ἀπέστρεψεν ιωσιας τὸ πρόσωπον αὐτοῦ ἀπ' αὐτοῦ ἀλλ' ἢ πολεμεῖν αὐτὸν ἐκραταιώθη καὶ οὐκ ἤκουσεν τῶν λόγων νεχαω διὰ στόματος θεοῦ καὶ ἦλθεν τοῦ πολεμῆσαι ἐν τῷ πεδίῳ μαγεδων
35.23 καὶ ἐτόξευσαν οἱ τοξόται ἐπὶ βασιλέα ιωσιαν καὶ εἶπεν ὁ βασιλεὺς τοῖς παισὶν αὐτοῦ ἐξαγάγετέ με ὅτι ἐπόνεσα σφόδρα
35.24 καὶ ἐξήγαγον αὐτὸν οἱ παῖδες αὐτοῦ ἀπὸ τοῦ ἅρματος καὶ ἀνεβίβασαν αὐτὸν ἐπὶ τὸ ἅρμα τὸ δευτερεῦον ὃ ἦν αὐτῷ καὶ ἤγαγον αὐτὸν εἰς ιερουσαλημ καὶ ἀπέθανεν καὶ ἐτάφη μετὰ τῶν πατέρων αὐτοῦ καὶ πᾶς ιουδα καὶ ιερουσαλημ ἐπένθησαν ἐπὶ ιωσιαν
35.25 καὶ ἐθρήνησεν ιερεμιας ἐπὶ ιωσιαν καὶ εἶπαν πάντες οἱ ἄρχοντες καὶ αἱ ἄρχουσαι θρῆνον ἐπὶ ιωσιαν ἕως τῆς σήμερον καὶ ἔδωκαν αὐτὸν εἰς πρόσταγμα ἐπὶ ισραηλ καὶ ἰδοὺ γέγραπται ἐπὶ τῶν θρήνων
35.26 καὶ ἦσαν οἱ λόγοι ιωσια καὶ ἡ ἐλπὶς αὐτοῦ γεγραμμένα ἐν νόμῳ κυρίου
35.27 καὶ οἱ λόγοι αὐτοῦ οἱ πρῶτοι καὶ οἱ ἔσχατοι ἰδοὺ γεγραμμένοι ἐπὶ βιβλίῳ βασιλέων ισραηλ καὶ ιουδα
35.1 kai epoiehsen iohsias to phasech toh kyrioh theoh aytoy kai ethysan to phasech teh tessareskaidekateh toy mehnos toy prohtoy
35.2 kai estehsen toys iereis epi tas phylakas aytohn kai katischysen aytoys eis ta erga oikoy kyrioy
35.3 kai eipen tois leyitais tois dynatois en panti israehl toy agiasthehnai aytoys toh kyrioh kai ethehkan tehn kibohton tehn agian eis ton oikon on ohkodomehsen salohmohn yios dayid toy basileohs israehl kai eipen o basileys oyk estin ymin arai ep' ohmohn oythen nyn oyn leitoyrgehsate toh kyrioh theoh ymohn kai toh laoh aytoy israehl
35.4 kai etoimasthehte kat' oikoys patriohn ymohn kai kata tas ephehmerias ymohn kata tehn graphehn dayid basileohs israehl kai dia cheiros salohmohn yioy aytoy
35.5 kai stehte en toh oikoh kata tas diaireseis oikohn patriohn ymohn tois adelphois ymohn yiois toy laoy kai meris oikoy patrias tois leyitais
35.6 kai thysate to phasech kai ta agia etoimasate tois adelphois ymohn toy poiehsai kata ton logon kyrioy dia cheiros mohyseh
35.7 kai apehrxato iohsias tois yiois toy laoy probata kai amnoys kai eriphoys apo tohn teknohn tohn aigohn panta eis to phasech eis pantas toys eyrethentas eis arithmon triakonta chiliadas kai moschohn treis chiliadas tayta apo tehs yparxeohs toy basileohs
35.8 kai oi archontes aytoy apehrxanto toh laoh kai tois iereysin kai leyitais edohken chelkias kai zacharias kai iiehl oi archontes oikoy toy theoy tois iereysin kai edohkan eis to phasech probata kai amnoys kai eriphoys dischilia exakosia kai moschoys triakosioys
35.9 kai chohnenias kai banaias kai samaias kai nathanaehl adelphos aytoy kai asabia kai iiehl kai iohzabad archontes tohn leyitohn apehrxanto tois leyitais eis to phasech probata pentakischilia kai moschoys pentakosioys
35.10 kai katohrthohtheh eh leitoyrgia kai estehsan oi iereis epi tehn stasin aytohn kai oi leyitai epi tas diaireseis aytohn kata tehn entolehn toy basileohs
35.11 kai ethysan to phasech kai prosechean oi iereis to aima ek cheiros aytohn kai oi leyitai exedeiran
35.12 kai ehtoimasan tehn olokaytohsin paradoynai aytois kata tehn diairesin kat' oikoys patriohn tois yiois toy laoy toy prosagein toh kyrioh ohs gegraptai en biblioh mohyseh kai oytohs eis to prohi
35.13 kai ohptehsan to phasech en pyri kata tehn krisin kai ta agia ehpsehsan en tois chalkeiois kai en tois lebehsin kai eyodohtheh kai edramon pros pantas toys yioys toy laoy
35.14 kai meta to etoimasai aytois kai tois iereysin oti oi iereis en toh anapherein ta steata kai ta olokaytohmata eohs nyktos kai oi leyitai ehtoimasan aytois kai tois adelphois aytohn yiois aarohn
35.15 kai oi psaltohdoi yioi asaph epi tehs staseohs aytohn kata tas entolas dayid kai asaph kai aiman kai idithohn oi prophehtai toy basileohs kai oi archontes kai oi pylohroi pylehs kai pylehs oyk ehn aytois kineisthai apo tehs leitoyrgias agiohn oti oi adelphoi aytohn oi leyitai ehtoimasan aytois
35.16 kai katohrthohtheh kai ehtoimastheh pasa eh leitoyrgia kyrioy en teh ehmera ekeineh toy poiehsai to phasech kai enegkein ta olokaytohmata epi to thysiastehrion kyrioy kata tehn entolehn toy basileohs iohsia
35.17 kai epoiehsan oi yioi israehl oi eyrethentes to phasech en toh kairoh ekeinoh kai tehn eortehn tohn azymohn epta ehmeras
35.18 kai oyk egeneto phasech omoion aytoh en israehl apo ehmerohn samoyehl toy prophehtoy kai pantes basileis israehl oyk epoiehsan ohs to phasech o epoiehsen iohsias kai oi iereis kai oi leyitai kai pas ioyda kai israehl o eyretheis kai oi katoikoyntes en ieroysalehm toh kyrioh
35.19 toh oktohkaidekatoh etei tehs basileias iohsia kai toys eggastrimythoys kai toys gnohstas kai ta tharaphin kai ta eidohla kai ta karasim a ehn en geh ioyda kai en ieroysalehm enepyrisen o basileys iohsias ina stehseh toys logoys toy nomoy toys gegrammenoys epi toy biblioy oy eyren chelkias o iereys en toh oikoh kyrioy omoios aytoh oyk egenehtheh emprosthen aytoy os epestrepsen pros kyrion en oleh kardia aytoy kai en oleh psycheh aytoy kai en oleh ischyi aytoy kata panta ton nomon mohyseh kai met' ayton oyk anesteh omoios aytoh plehn oyk apestrapheh kyrios apo orgehs thymoy aytoy toy megaloy oy ohrgistheh thymoh kyrios en toh ioyda epi panta ta parorgismata a parohrgisen manassehs kai eipen kyrios kai ge ton ioydan apostehsoh apo prosohpoy moy kathohs apestehsa ton israehl kai apohsamehn tehn polin ehn exelexamehn tehn ieroysalehm kai ton oikon on eipa estai to onoma moy ekei
35.20 kai anebeh pharaoh nechaoh basileys aigyptoy epi ton basilea assyriohn epi ton potamon eyphratehn kai eporeytheh o basileys iohsias eis synantehsin aytoh
35.21 kai apesteilen pros ayton aggeloys legohn ti emoi kai soi basiley ioyda oyk epi se ehkoh sehmeron polemon poiehsai kai o theos eipen kataspeysai me proseche apo toy theoy toy met' emoy meh kataphtheireh se 35.22 kai oyk apestrepsen iohsias to prosohpon aytoy ap' aytoy all' eh polemein ayton ekrataiohtheh kai oyk ehkoysen tohn logohn nechaoh dia stomatos theoy kai ehlthen toy polemehsai en toh pedioh magedohn
35.23 kai etoxeysan oi toxotai epi basilea iohsian kai eipen o basileys tois paisin aytoy exagagete me oti eponesa sphodra
35.24 kai exehgagon ayton oi paides aytoy apo toy armatos kai anebibasan ayton epi to arma to deytereyon o ehn aytoh kai ehgagon ayton eis ieroysalehm kai apethanen kai etapheh meta tohn paterohn aytoy kai pas ioyda kai ieroysalehm epenthehsan epi iohsian
35.25 kai ethrehnehsen ieremias epi iohsian kai eipan pantes oi archontes kai ai archoysai threhnon epi iohsian eohs tehs sehmeron kai edohkan ayton eis prostagma epi israehl kai idoy gegraptai epi tohn threhnohn
35.26 kai ehsan oi logoi iohsia kai eh elpis aytoy gegrammena en nomoh kyrioy
35.27 kai oi logoi aytoy oi prohtoi kai oi eschatoi idoy gegrammenoi epi biblioh basileohn israehl kai ioyda
35.1 וַיַּעַשׂ יֹאשִׁיָּהוּ בִירוּשָׁלִַם פֶּסַח לַיהוָה וַיִּשְׁחֲטוּ הַפֶּסַח בְּאַרְבָּעָה עָשָׂר לַחֹדֶשׁ הָרִאשֹׁון׃
35.2 וַיַּעֲמֵד הַכֹּהֲנִים עַל־מִשְׁמְרֹותָם וַיְחַזְּקֵם לַעֲבֹודַת בֵּית יְהוָה׃
35.3 וַיֹּאמֶר לַלְוִיִּם [הַמְּבוּנִים כ] (הַמְּבִינִים ק) לְכָל־יִשְׂרָאֵל הַקְּדֹושִׁים לַיהוָה תְּנוּ אֶת־אֲרֹון־הַקֹּדֶשׁ בַּבַּיִת אֲשֶׁר בָּנָה שְׁלֹמֹה בֶן־דָּוִיד מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל אֵין־לָכֶם מַשָּׂא בַּכָּתֵף עַתָּה עִבְדוּ אֶת־יְהוָה אֱלֹהֵיכֶם וְאֵת עַמֹּו יִשְׂרָאֵל׃
35.4 [וְהִכֹּונוּ כ] (וְהָכִינוּ ק) לְבֵית־אֲבֹותֵיכֶם כְּמַחְלְקֹותֵיכֶם בִּכְתָב דָּוִיד מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל וּבְמִכְתַּב שְׁלֹמֹה בְנֹו׃
35.5 וְעִמְדוּ בַקֹּדֶשׁ לִפְלֻגֹּות בֵּית הָאָבֹות לַאֲחֵיכֶם בְּנֵי הָעָם וַחֲלֻקַּת בֵּית־אָב לַלְוִיִּם׃
35.6 וְשַׁחֲטוּ הַפָּסַח וְהִתְקַדְּשׁוּ וְהָכִינוּ לַאֲחֵיכֶם לַעֲשֹׂות כִּדְבַר־יְהוָה בְּיַד־מֹשֶׁה׃ פ
35.7 וַיָּרֶם יֹאשִׁיָּהוּ לִבְנֵי הָעָם צֹאן כְּבָשִׂים וּבְנֵי־עִזִּים הַכֹּל לַפְּסָחִים לְכָל־הַנִּמְצָא לְמִסְפַּר שְׁלֹשִׁים אֶלֶף וּבָקָר שְׁלֹשֶׁת אֲלָפִים אֵלֶּה מֵרְכוּשׁ הַמֶּלֶךְ׃ ס
35.8 וְשָׂרָיו לִנְדָבָה לָעָם לַכֹּהֲנִים וְלַלְוִיִּם הֵרִימוּ חִלְקִיָּה וּזְכַרְיָהוּ וִיחִיאֵל נְגִידֵי בֵּית הָאֱלֹהִים לַכֹּהֲנִים נָתְנוּ לַפְּסָחִים אַלְפַּיִם וְשֵׁשׁ מֵאֹות וּבָקָר שְׁלֹשׁ מֵאֹות׃
35.9 [וְכָונַנְיָהוּ כ] (וְכָנַנְיָהוּ ק) וּשְׁמַעְיָהוּ וּנְתַנְאֵל אֶחָיו וַחֲשַׁבְיָהוּ וִיעִיאֵל וְיֹוזָבָד שָׂרֵי הַלְוִיִּם הֵרִימוּ לַלְוִיִּם לַפְּסָחִים חֲמֵשֶׁת אֲלָפִים וּבָקָר חֲמֵשׁ מֵאֹות׃
35.10 וַתִּכֹּון הָעֲבֹודָה וַיַּעַמְדוּ הַכֹּהֲנִים עַל־עָמְדָם וְהַלְוִיִּם עַל־מַחְלְקֹותָם כְּמִצְוַת הַמֶּלֶךְ׃
35.11 וַיִּשְׁחֲטוּ הַפָּסַח וַיִּזְרְקוּ הַכֹּהֲנִים מִיָּדָם וְהַלְוִיִּם מַפְשִׁיטִים׃
35.12 וַיָּסִירוּ הָעֹלָה לְתִתָּם לְמִפְלַגֹּות לְבֵית־אָבֹות לִבְנֵי הָעָם לְהַקְרִיב לַיהוָה כַּכָּתוּב בְּסֵפֶר מֹשֶׁה וְכֵן לַבָּקָר׃
35.13 וַיְבַשְּׁלוּ הַפֶּסַח בָּאֵשׁ כַּמִּשְׁפָּט וְהַקֳּדָשִׁים בִּשְּׁלוּ בַּסִּירֹות וּבַדְּוָדִים וּבַצֵּלָחֹות וַיָּרִיצוּ לְכָל־בְּנֵי הָעָם׃
35.14 וְאַחַר הֵכִינוּ לָהֶם וְלַכֹּהֲנִים כִּי הַכֹּהֲנִים בְּנֵי אַהֲרֹן בְּהַעֲלֹות הָעֹולָה וְהַחֲלָבִים עַד־לָיְלָה וְהַלְוִיִּם הֵכִינוּ לָהֶם וְלַכֹּהֲנִים בְּנֵי אַהֲרֹן׃
35.15 וְהַמְשֹׁרֲרִים בְּנֵי־אָסָף עַל־מַעֲמָדָם כְּמִצְוַת דָּוִיד וְאָסָף וְהֵימָן וִידֻתוּן חֹוזֵה הַמֶּלֶךְ וְהַשֹּׁעֲרִים לְשַׁעַר וָשָׁעַר אֵין לָהֶם לָסוּר מֵעַל עֲבֹדָתָם כִּי־אֲחֵיהֶם הַלְוִיִּם הֵכִינוּ לָהֶם׃
35.16 וַתִּכֹּון כָּל־עֲבֹודַת יְהוָה בַּיֹּום הַהוּא לַעֲשֹׂות הַפֶּסַח וְהַעֲלֹות עֹלֹות עַל מִזְבַּח יְהוָה כְּמִצְוַת הַמֶּלֶךְ יֹאשִׁיָּהוּ׃
35.17 וַיַּעֲשׂוּ בְנֵי־יִשְׂרָאֵל הַנִּמְצְאִים אֶת־הַפֶּסַח בָּעֵת הַהִיא וְאֶת־חַג הַמַּצֹּות שִׁבְעַת יָמִים׃
35.18 וְלֹא־נַעֲשָׂה פֶסַח כָּמֹהוּ בְּיִשְׂרָאֵל מִימֵי שְׁמוּאֵל הַנָּבִיא וְכָל־מַלְכֵי יִשְׂרָאֵל ׀ לֹא־עָשׂוּ כַּפֶּסַח אֲשֶׁר־עָשָׂה יֹאשִׁיָּהוּ וְהַכֹּהֲנִים וְהַלְוִיִּם וְכָל־יְהוּדָה וְיִשְׂרָאֵל הַנִּמְצָא וְיֹושְׁבֵי יְרוּשָׁלִָם׃ ס
35.19 בִּשְׁמֹונֶה עֶשְׂרֵה שָׁנָה לְמַלְכוּת יֹאשִׁיָּהוּ נַעֲשָׂה הַפֶּסַח הַזֶּה׃
35.20 אַחֲרֵי כָל־זֹאת אֲשֶׁר הֵכִין יֹאשִׁיָּהוּ אֶת־הַבַּיִת עָלָה נְכֹו מֶלֶךְ־מִצְרַיִם לְהִלָּחֵם בְּכַרְכְּמִישׁ עַל־פְּרָת וַיֵּצֵא לִקְרָאתֹו יֹאשִׁיָּהוּ׃
35.21 וַיִּשְׁלַח אֵלָיו מַלְאָכִים ׀ לֵאמֹר ׀ מַה־לִּי וָלָךְ מֶלֶךְ יְהוּדָה לֹא־עָלֶיךָ אַתָּה הַיֹּום כִּי אֶל־בֵּית מִלְחַמְתִּי וֵאלֹהִים אָמַר לְבַהֲלֵנִי חֲדַל־לְךָ מֵאֱלֹהִים אֲשֶׁר־עִמִּי וְאַל־יַשְׁחִיתֶךָ׃ 35.22 וְלֹא־הֵסֵב יֹאשִׁיָּהוּ פָנָיו מִמֶּנּוּ כִּי לְהִלָּחֵם־בֹּו הִתְחַפֵּשׂ וְלֹא שָׁמַע אֶל־דִּבְרֵי נְכֹו מִפִּי אֱלֹהִים וַיָּבֹא לְהִלָּחֵם בְּבִקְעַת מְגִדֹּו׃
35.23 וַיֹּרוּ הַיֹּרִים לַמֶּלֶךְ יֹאשִׁיָּהוּ וַיֹּאמֶר הַמֶּלֶךְ לַעֲבָדָיו הַעֲבִירוּנִי כִּי הָחֳלֵיתִי מְאֹד׃
35.24 וַיַּעֲבִירֻהוּ עֲבָדָיו מִן־הַמֶּרְכָּבָה וַיַּרְכִּיבֻהוּ עַל רֶכֶב הַמִּשְׁנֶה אֲשֶׁר־לֹו וַיֹּולִיכֻהוּ יְרוּשָׁלִַם וַיָּמָת וַיִּקָּבֵר בְּקִבְרֹות אֲבֹתָיו וְכָל־יְהוּדָה וִירוּשָׁלִַם מִתְאַבְּלִים עַל־יֹאשִׁיָּהוּ׃ פ
35.25 וַיְקֹונֵן יִרְמְיָהוּ עַל־יֹאשִׁיָּהוּ וַיֹּאמְרוּ כָל־הַשָּׁרִים ׀ וְהַשָּׁרֹות בְּקִינֹותֵיהֶם עַל־יֹאשִׁיָּהוּ עַד־הַיֹּום וַיִּתְּנוּם לְחֹק עַל־יִשְׂרָאֵל וְהִנָּם כְּתוּבִים עַל־הַקִּינֹות׃
35.26 וְיֶתֶר דִּבְרֵי יֹאשִׁיָּהוּ וַחֲסָדָיו כַּכָּתוּב בְּתֹורַת יְהוָה׃
35.27 וּדְבָרָיו הָרִאשֹׁנִים וְהָאַחֲרֹנִים הִנָּם כְּתוּבִים עַל־סֵפֶר מַלְכֵי־יִשְׂרָאֵל וִיהוּדָה׃
35.1 wajaOax joAxxijaaHw bijrwxxaalaim paesah lajHwaaH wajixxhaTw Hapaesah bAarbaaOaaH Oaaxaar lahodaexx HaariAxxown׃
35.2 wajaOamed HakoHanijm Oal-mixxmrowtaam wajhazqem laOabowdat bejt jHwaaH׃
35.3 wajoAmaer lalwijim [Hambwnijm k] (Hambijnijm q) lkaal-jixraaAel Haqdowxxijm lajHwaaH tnw Aaet-Aarown-Haqodaexx babajit Aaxxaer baanaaH xxlomoH baen-daawijd maelaek jixraaAel Aejn-laakaem maxaaA bakaatep OataaH Oibdw Aaet-jHwaaH AaeloHejkaem wAet Oamow jixraaAel׃
35.4 [wHikownw k] (wHaakijnw q) lbejt-Aabowtejkaem kmahlqowtejkaem biktaab daawijd maelaek jixraaAel wbmiktab xxlomoH bnow׃
35.5 wOimdw baqodaexx liplugowt bejt HaaAaabowt laAahejkaem bnej HaaOaam wahaluqat bejt-Aaab lalwijim׃
35.6 wxxahaTw Hapaasah wHitqadxxw wHaakijnw laAahejkaem laOaxowt kidbar-jHwaaH bjad-moxxaeH׃ p
35.7 wajaaraem joAxxijaaHw libnej HaaOaam coAn kbaaxijm wbnej-Oizijm Hakol lapsaahijm lkaal-HanimcaaA lmispar xxloxxijm Aaelaep wbaaqaar xxloxxaet Aalaapijm AelaeH merkwxx Hamaelaek׃ s
35.8 wxaaraajw lindaabaaH laaOaam lakoHanijm wlalwijim Herijmw hilqijaaH wzkarjaaHw wijhijAel ngijdej bejt HaaAaeloHijm lakoHanijm naatnw lapsaahijm Aalpajim wxxexx meAowt wbaaqaar xxloxx meAowt׃
35.9 [wkaawnanjaaHw k] (wkaananjaaHw q) wxxmaOjaaHw wntanAel Aaehaajw wahaxxabjaaHw wijOijAel wjowzaabaad xaarej Halwijim Herijmw lalwijim lapsaahijm hamexxaet Aalaapijm wbaaqaar hamexx meAowt׃
35.10 watikown HaaOabowdaaH wajaOamdw HakoHanijm Oal-Oaamdaam wHalwijim Oal-mahlqowtaam kmicwat Hamaelaek׃
35.11 wajixxhaTw Hapaasah wajizrqw HakoHanijm mijaadaam wHalwijim mapxxijTijm׃
35.12 wajaasijrw HaaOolaaH ltitaam lmiplagowt lbejt-Aaabowt libnej HaaOaam lHaqrijb lajHwaaH kakaatwb bsepaer moxxaeH wken labaaqaar׃
35.13 wajbaxxlw Hapaesah baaAexx kamixxpaaT wHaqaadaaxxijm bixxlw basijrowt wbadwaadijm wbacelaahowt wajaarijcw lkaal-bnej HaaOaam׃
35.14 wAahar Hekijnw laaHaem wlakoHanijm kij HakoHanijm bnej AaHaron bHaOalowt HaaOowlaaH wHahalaabijm Oad-laajlaaH wHalwijim Hekijnw laaHaem wlakoHanijm bnej AaHaron׃
35.15 wHamxxorarijm bnej-Aaasaap Oal-maOamaadaam kmicwat daawijd wAaasaap wHejmaan wijdutwn howzeH Hamaelaek wHaxxoOarijm lxxaOar waaxxaaOar Aejn laaHaem laaswr meOal Oabodaataam kij-AahejHaem Halwijim Hekijnw laaHaem׃
35.16 watikown kaal-Oabowdat jHwaaH bajowm HaHwA laOaxowt Hapaesah wHaOalowt Oolowt Oal mizbah jHwaaH kmicwat Hamaelaek joAxxijaaHw׃
35.17 wajaOaxw bnej-jixraaAel HanimcAijm Aaet-Hapaesah baaOet HaHijA wAaet-hag Hamacowt xxibOat jaamijm׃
35.18 wloA-naOaxaaH paesah kaamoHw bjixraaAel mijmej xxmwAel HanaabijA wkaal-malkej jixraaAel loA-Oaaxw kapaesah Aaxxaer-OaaxaaH joAxxijaaHw wHakoHanijm wHalwijim wkaal-jHwdaaH wjixraaAel HanimcaaA wjowxxbej jrwxxaalaaim׃ s
35.19 bixxmownaeH OaexreH xxaanaaH lmalkwt joAxxijaaHw naOaxaaH Hapaesah HazaeH׃
35.20 Aaharej kaal-zoAt Aaxxaer Hekijn joAxxijaaHw Aaet-Habajit OaalaaH nkow maelaek-micrajim lHilaahem bkarkmijxx Oal-praat wajeceA liqraaAtow joAxxijaaHw׃
35.21 wajixxlah Aelaajw malAaakijm leAmor maH-lij waalaak maelaek jHwdaaH loA-Oaalaejkaa AataaH Hajowm kij Aael-bejt milhamtij weAloHijm Aaamar lbaHalenij hadal-lkaa meAaeloHijm Aaxxaer-Oimij wAal-jaxxhijtaekaa׃ 35.22 wloA-Heseb joAxxijaaHw paanaajw mimaenw kij lHilaahem-bow Hithapex wloA xxaamaO Aael-dibrej nkow mipij AaeloHijm wajaaboA lHilaahem bbiqOat mgidow׃
35.23 wajorw Hajorijm lamaelaek joAxxijaaHw wajoAmaer Hamaelaek laOabaadaajw HaOabijrwnij kij Haahaalejtij mAod׃
35.24 wajaOabijruHw Oabaadaajw min-HamaerkaabaaH wajarkijbuHw Oal raekaeb HamixxnaeH Aaxxaer-low wajowlijkuHw jrwxxaalaim wajaamaat wajiqaaber bqibrowt Aabotaajw wkaal-jHwdaaH wijrwxxaalaim mitAablijm Oal-joAxxijaaHw׃ p
35.25 wajqownen jirmjaaHw Oal-joAxxijaaHw wajoAmrw kaal-Haxxaarijm wHaxxaarowt bqijnowtejHaem Oal-joAxxijaaHw Oad-Hajowm wajitnwm lhoq Oal-jixraaAel wHinaam ktwbijm Oal-Haqijnowt׃
35.26 wjaetaer dibrej joAxxijaaHw wahasaadaajw kakaatwb btowrat jHwaaH׃
35.27 wdbaaraajw HaariAxxonijm wHaaAaharonijm Hinaam ktwbijm Oal-sepaer malkej-jixraaAel wijHwdaaH׃
35.1 ויעש יאשיהו בירושלם פסח ליהוה וישחטו הפסח בארבעה עשר לחדש הראשון׃
35.2 ויעמד הכהנים על־משמרותם ויחזקם לעבודת בית יהוה׃
35.3 ויאמר ללוים [המבונים כ] (המבינים ק) לכל־ישראל הקדושים ליהוה תנו את־ארון־הקדש בבית אשר בנה שלמה בן־דויד מלך ישראל אין־לכם משא בכתף עתה עבדו את־יהוה אלהיכם ואת עמו ישראל׃
35.4 [והכונו כ] (והכינו ק) לבית־אבותיכם כמחלקותיכם בכתב דויד מלך ישראל ובמכתב שלמה בנו׃
35.5 ועמדו בקדש לפלגות בית האבות לאחיכם בני העם וחלקת בית־אב ללוים׃
35.6 ושחטו הפסח והתקדשו והכינו לאחיכם לעשות כדבר־יהוה ביד־משה׃ פ
35.7 וירם יאשיהו לבני העם צאן כבשים ובני־עזים הכל לפסחים לכל־הנמצא למספר שלשים אלף ובקר שלשת אלפים אלה מרכוש המלך׃ ס
35.8 ושריו לנדבה לעם לכהנים וללוים הרימו חלקיה וזכריהו ויחיאל נגידי בית האלהים לכהנים נתנו לפסחים אלפים ושש מאות ובקר שלש מאות׃
35.9 [וכונניהו כ] (וכנניהו ק) ושמעיהו ונתנאל אחיו וחשביהו ויעיאל ויוזבד שרי הלוים הרימו ללוים לפסחים חמשת אלפים ובקר חמש מאות׃
35.10 ותכון העבודה ויעמדו הכהנים על־עמדם והלוים על־מחלקותם כמצות המלך׃
35.11 וישחטו הפסח ויזרקו הכהנים מידם והלוים מפשיטים׃
35.12 ויסירו העלה לתתם למפלגות לבית־אבות לבני העם להקריב ליהוה ככתוב בספר משה וכן לבקר׃
35.13 ויבשלו הפסח באש כמשפט והקדשים בשלו בסירות ובדודים ובצלחות ויריצו לכל־בני העם׃
35.14 ואחר הכינו להם ולכהנים כי הכהנים בני אהרן בהעלות העולה והחלבים עד־לילה והלוים הכינו להם ולכהנים בני אהרן׃
35.15 והמשררים בני־אסף על־מעמדם כמצות דויד ואסף והימן וידתון חוזה המלך והשערים לשער ושער אין להם לסור מעל עבדתם כי־אחיהם הלוים הכינו להם׃
35.16 ותכון כל־עבודת יהוה ביום ההוא לעשות הפסח והעלות עלות על מזבח יהוה כמצות המלך יאשיהו׃
35.17 ויעשו בני־ישראל הנמצאים את־הפסח בעת ההיא ואת־חג המצות שבעת ימים׃
35.18 ולא־נעשה פסח כמהו בישראל מימי שמואל הנביא וכל־מלכי ישראל ׀ לא־עשו כפסח אשר־עשה יאשיהו והכהנים והלוים וכל־יהודה וישראל הנמצא ויושבי ירושלם׃ ס
35.19 בשמונה עשרה שנה למלכות יאשיהו נעשה הפסח הזה׃
35.20 אחרי כל־זאת אשר הכין יאשיהו את־הבית עלה נכו מלך־מצרים להלחם בכרכמיש על־פרת ויצא לקראתו יאשיהו׃
35.21 וישלח אליו מלאכים ׀ לאמר ׀ מה־לי ולך מלך יהודה לא־עליך אתה היום כי אל־בית מלחמתי ואלהים אמר לבהלני חדל־לך מאלהים אשר־עמי ואל־ישחיתך׃ 35.22 ולא־הסב יאשיהו פניו ממנו כי להלחם־בו התחפש ולא שמע אל־דברי נכו מפי אלהים ויבא להלחם בבקעת מגדו׃
35.23 וירו הירים למלך יאשיהו ויאמר המלך לעבדיו העבירוני כי החליתי מאד׃
35.24 ויעבירהו עבדיו מן־המרכבה וירכיבהו על רכב המשנה אשר־לו ויוליכהו ירושלם וימת ויקבר בקברות אבתיו וכל־יהודה וירושלם מתאבלים על־יאשיהו׃ פ
35.25 ויקונן ירמיהו על־יאשיהו ויאמרו כל־השרים ׀ והשרות בקינותיהם על־יאשיהו עד־היום ויתנום לחק על־ישראל והנם כתובים על־הקינות׃
35.26 ויתר דברי יאשיהו וחסדיו ככתוב בתורת יהוה׃
35.27 ודבריו הראשנים והאחרנים הנם כתובים על־ספר מלכי־ישראל ויהודה׃
35.1 wjOx jAxjHw bjrwxlm psh ljHwH wjxhTw Hpsh bArbOH Oxr lhdx HrAxwn׃
35.2 wjOmd HkHnjm Ol-mxmrwtm wjhzqm lObwdt bjt jHwH׃
35.3 wjAmr llwjm [Hmbwnjm k] (Hmbjnjm q) lkl-jxrAl Hqdwxjm ljHwH tnw At-Arwn-Hqdx bbjt Axr bnH xlmH bn-dwjd mlk jxrAl Ajn-lkm mxA bktp OtH Obdw At-jHwH AlHjkm wAt Omw jxrAl׃
35.4 [wHkwnw k] (wHkjnw q) lbjt-Abwtjkm kmhlqwtjkm bktb dwjd mlk jxrAl wbmktb xlmH bnw׃
35.5 wOmdw bqdx lplgwt bjt HAbwt lAhjkm bnj HOm whlqt bjt-Ab llwjm׃
35.6 wxhTw Hpsh wHtqdxw wHkjnw lAhjkm lOxwt kdbr-jHwH bjd-mxH׃ p
35.7 wjrm jAxjHw lbnj HOm cAn kbxjm wbnj-Ozjm Hkl lpshjm lkl-HnmcA lmspr xlxjm Alp wbqr xlxt Alpjm AlH mrkwx Hmlk׃ s
35.8 wxrjw lndbH lOm lkHnjm wllwjm Hrjmw hlqjH wzkrjHw wjhjAl ngjdj bjt HAlHjm lkHnjm ntnw lpshjm Alpjm wxx mAwt wbqr xlx mAwt׃
35.9 [wkwnnjHw k] (wknnjHw q) wxmOjHw wntnAl Ahjw whxbjHw wjOjAl wjwzbd xrj Hlwjm Hrjmw llwjm lpshjm hmxt Alpjm wbqr hmx mAwt׃
35.10 wtkwn HObwdH wjOmdw HkHnjm Ol-Omdm wHlwjm Ol-mhlqwtm kmcwt Hmlk׃
35.11 wjxhTw Hpsh wjzrqw HkHnjm mjdm wHlwjm mpxjTjm׃
35.12 wjsjrw HOlH lttm lmplgwt lbjt-Abwt lbnj HOm lHqrjb ljHwH kktwb bspr mxH wkn lbqr׃
35.13 wjbxlw Hpsh bAx kmxpT wHqdxjm bxlw bsjrwt wbdwdjm wbclhwt wjrjcw lkl-bnj HOm׃
35.14 wAhr Hkjnw lHm wlkHnjm kj HkHnjm bnj AHrn bHOlwt HOwlH wHhlbjm Od-ljlH wHlwjm Hkjnw lHm wlkHnjm bnj AHrn׃
35.15 wHmxrrjm bnj-Asp Ol-mOmdm kmcwt dwjd wAsp wHjmn wjdtwn hwzH Hmlk wHxOrjm lxOr wxOr Ajn lHm lswr mOl Obdtm kj-AhjHm Hlwjm Hkjnw lHm׃
35.16 wtkwn kl-Obwdt jHwH bjwm HHwA lOxwt Hpsh wHOlwt Olwt Ol mzbh jHwH kmcwt Hmlk jAxjHw׃
35.17 wjOxw bnj-jxrAl HnmcAjm At-Hpsh bOt HHjA wAt-hg Hmcwt xbOt jmjm׃
35.18 wlA-nOxH psh kmHw bjxrAl mjmj xmwAl HnbjA wkl-mlkj jxrAl lA-Oxw kpsh Axr-OxH jAxjHw wHkHnjm wHlwjm wkl-jHwdH wjxrAl HnmcA wjwxbj jrwxlm׃ s
35.19 bxmwnH OxrH xnH lmlkwt jAxjHw nOxH Hpsh HzH׃
35.20 Ahrj kl-zAt Axr Hkjn jAxjHw At-Hbjt OlH nkw mlk-mcrjm lHlhm bkrkmjx Ol-prt wjcA lqrAtw jAxjHw׃
35.21 wjxlh Aljw mlAkjm lAmr mH-lj wlk mlk jHwdH lA-Oljk AtH Hjwm kj Al-bjt mlhmtj wAlHjm Amr lbHlnj hdl-lk mAlHjm Axr-Omj wAl-jxhjtk׃ 35.22 wlA-Hsb jAxjHw pnjw mmnw kj lHlhm-bw Hthpx wlA xmO Al-dbrj nkw mpj AlHjm wjbA lHlhm bbqOt mgdw׃
35.23 wjrw Hjrjm lmlk jAxjHw wjAmr Hmlk lObdjw HObjrwnj kj Hhljtj mAd׃
35.24 wjObjrHw Obdjw mn-HmrkbH wjrkjbHw Ol rkb HmxnH Axr-lw wjwljkHw jrwxlm wjmt wjqbr bqbrwt Abtjw wkl-jHwdH wjrwxlm mtAbljm Ol-jAxjHw׃ p
35.25 wjqwnn jrmjHw Ol-jAxjHw wjAmrw kl-Hxrjm wHxrwt bqjnwtjHm Ol-jAxjHw Od-Hjwm wjtnwm lhq Ol-jxrAl wHnm ktwbjm Ol-Hqjnwt׃
35.26 wjtr dbrj jAxjHw whsdjw kktwb btwrt jHwH׃
35.27 wdbrjw HrAxnjm wHAhrnjm Hnm ktwbjm Ol-spr mlkj-jxrAl wjHwdH׃
35.1 Fecit autem Iosias in Ierusalem Pascha Domino, quod immolatum est quarta decima die mensis primi.
35.2 Et constituit sacerdotes in officiis suis confortavitque eos, ut ministrarent in domo Domini.
35.3 Levitis quoque, qui erudiebant omnem Israel et consecrati erant Domino, locutus est: “ Ponite arcam sanctam in templum, quod aedificavit Salomon filius David rex Israel; nequaquam eam ultra umeris portabitis. Nunc ministrate Domino Deo vestro et populo eius Israel.
35.4 Et praeparate vos per familias vestras in divisionibus singulis, sicut scripsit David rex Israel, et descripsit Salomon filius eius;
35.5 et ministrate in sanctuario partibus familiarum fratrum vestrorum, filiorum populi, singulis pars familiae Levitarum.
35.6 Mactate ergo Pascha et sanctificamini et praeparate vos pro fratribus vestris, ut faciatis iuxta verbum, quod locu tus est Dominus in manu Moysi ”.
35.7 Dedit praeterea Iosias omni populo, qui ibi inventus fuerat pro Pascha, agnos et haedos de gregibus triginta milia, boumque tria milia; haec de regis universa substantia.
35.8 Duces quoque eius sponte obtulerunt, tam populo quam sacerdotibus et Levitis; porro Helcias et Zacharias et Iahiel principes domus Domini dederunt sacerdotibus ad faciendum Pascha pecora commixtim duo milia sescenta et boves trecentos.
35.9 Chonenias autem, Semeias etiam et Nathanael fratres eius necnon Hasabias et Iehiel et Iozabad principes Levitarum dederunt ceteris Levitis ad celebrandum Pascha quinque milia pecorum et boves quingentos.
35.10 Praeparatumque est ministerium, et steterunt sacerdotes in loco suo, Levitae quoque in turmis iuxta regis imperium.
35.11 Et mactatum est Pascha; asperseruntque sacerdotes manu sua sanguinem, et Levitae detraxerunt pelles holocaustorum
35.12 et separaverunt holocaustum, ut darent partibus familiarum populi, et offerretur Domino, sicut scriptum est in libro Moysi. De bobus quoque fecere similiter.
35.13 Et assaverunt Pascha super ignem, iuxta quod lege praeceptum est; pacificas vero hostias coxerunt in lebetis et caccabis et ollis et festinato distribuerunt universae plebi.
35.14 Sibi autem et sacerdotibus postea paraverunt; nam in oblatione holocaustorum et adipum usque ad noctem sacerdotes fuerant occupati, unde Levitae et sibi et sacerdotibus filiis Aaron paraverunt novissimis.
35.15 Porro cantores filii Asaph stabant in loco suo, iuxta praeceptum David et Asaph et Heman et Idithun prophetarum regis; ianitores vero per portas singulas observabant, ita ut ne puncto quidem discederent a ministerio, quia fratres eorum Levitae paraverunt eis cibos.
35.16 Omnis igitur cultus Domini rite praeparatus est in die illa, ut facerent Pascha et offerrent holocausta super altare Domini, iuxta praeceptum regis Iosiae.
35.17 Feceruntque filii Israel, qui reperti fuerant ibi, Pascha in tempore illo et sollemnitatem Azymorum septem diebus.
35.18 Non fuit simile huic in Israel a diebus Samuelis prophetae, sed nec quisquam de cunctis regibus Israel fecit Pascha sicut Iosias cum sacerdotibus et Levitis et omni Iuda et Israel, qui repertus fuerat, et habitantibus in Ierusalem.
35.19 Octavo decimo anno regni Iosiae hoc Pascha celebratum est.
35.20 Postquam instauraverat Iosias templum, ascendit Nechao rex Aegypti ad pugnandum in Charchamis iuxta Euphraten. Et processit in occursum eius Iosias.
35.21 At ille, missis ad eum nuntiis, ait: “ Quid mihi et tibi est, rex Iudae? Non adversum te hodie venio, sed contra aliam pugno domum, ad quam me Deus festinato ire praecepit. Desine adversum Deum facere, qui mecum est, ne interficiat te ”. 35.22 Noluit Iosias reverti, sed audacter praeparavit contra eum bellum nec acquievit sermonibus Nechao ex ore Dei; verum perrexit, ut dimicaret in campo Mageddo.
35.23 Ibique vulneratus a sagittariis dixit pueris suis: “ Educite me de proelio, quia oppido vulneratus sum ”.
35.24 Qui transtulerunt eum de curru in alterum currum eius et asportaverunt in Ierusalem. Mortuusque est et sepultus in sepulcris patrum suorum; et universus Iuda et Ierusalem luxerunt eum.
35.25 Ieremias fecit planctum super Iosiam; et omnes cantores atque cantrices usque in praesentem diem lamentationes super Iosia replicant, et quasi lex obtinuit in Israel; ecce scriptum fertur in Lamentationibus.
35.26 Reliqua autem gestorum Iosiae et misericordiae eius, quae lege praecepta sunt Domini,
35.27 gesta quoque illius prima et novissima scripta sunt in libro regum Israel et Iudae.
36.1 Und die Landbevölkerung nahm Joahas, den Sohn Josias, und machte ihn in Jerusalem zum König an seines Vaters Statt.
36.2 Dreiundzwanzig Jahre alt war Joahas, als er König ward, und regierte drei Monate lang zu Jerusalem.
36.3 Und der König von Ägypten setzte ihn ab zu Jerusalem und legte dem Land eine Buße auf von hundert Talenten Silber und einem Talent Gold.
36.4 Und der König von Ägypten machte Eljakim, seinen Bruder, zum König über Juda und Jerusalem, und änderte seinen Namen in Jehojakim. Necho aber nahm seinen Bruder Joahas und brachte ihn nach Ägypten.
36.5 Fünfundzwanzig Jahre alt war Jehojakim, als er König ward, und regierte elf Jahre lang zu Jerusalem und tat, was böse war in den Augen des HERRN, seines Gottes.
36.6 Da zog Nebukadnezar, der König von Babel, wider ihn herauf und band ihn mit zwei ehernen Ketten, um ihn nach Babel zu bringen.
36.7 Auch schleppte Nebukadnezar etliche Geräte des Hauses des HERRN nach Babel und tat sie in seinen Tempel zu Babel.
36.8 Was aber mehr von Jehojakim zu sagen ist und seine Greuel, die er tat, und was an ihm erfunden worden, das ist aufgezeichnet im Buch der Könige von Israel und Juda. Und Jehojachin, sein Sohn, ward König an seiner Statt.
36.9 Achtzehn Jahre alt war Jehojachin, als er König ward, und regierte drei Monate und zehn Tage lang zu Jerusalem und tat, was böse war in den Augen des HERRN.
36.10 Aber um die Jahreswende sandte Nebukadnezar hin und ließ ihn nach Babel holen samt den kostbaren Geräten des Hauses des HERRN, und machte Zedekia, seinen Bruder, zum König über Juda und Jerusalem.
36.11 Einundzwanzig Jahre alt war Zedekia, als er König ward, und regierte elf Jahre lang zu Jerusalem.
36.12 Und er tat, was in den Augen des HERRN, seines Gottes, böse war, und demütigte sich nicht vor dem Propheten Jeremia, der aus dem Munde des HERRN zu ihm redete .
36.13 Dazu ward er abtrünnig von dem König Nebukadnezar, der einen Eid bei Gott von ihm genommen hatte, und ward halsstarrig und verstockte sein Herz, so daß er nicht zu dem HERRN, dem Gott Israels, umkehren wollte.
36.14 Auch alle Obersten der Priester samt dem Volk vergingen sich schwer nach allen Greueln der Heiden und verunreinigten das Haus des HERRN, das er geheiligt hatte zu Jerusalem.
36.15 Und gleichwohl mahnte sie der HERR, der Gott ihrer Väter, unermüdlich durch seine Boten; denn er hatte Mitleid mit seinem Volk und seiner Wohnung.
36.16 Aber sie verspotteten die Boten Gottes und verachteten seine Worte und verlachten seine Propheten, bis der Zorn des HERRN über sein Volk so hoch stieg, daß keine Heilung mehr möglich war.
36.17 Da ließ er den König der Chaldäer wider sie heraufkommen, der tötete ihre Jungmannschaft mit dem Schwert im Hause ihres Heiligtums und verschonte weder Jünglinge noch Jungfrauen, weder Alte noch Hochbetagte, alle gab er in seine Hand.
36.18 Und alle Geräte des Hauses Gottes, die großen und die kleinen, und die Schätze des Hauses des HERRN und die Schätze des Königs und seiner Fürsten, alles ließ er nach Babel führen.
36.19 Und sie verbrannten das Haus Gottes und rissen die Mauer von Jerusalem nieder und verbrannten alle ihre Paläste mit Feuer, so daß alle ihre kostbaren Geräte zugrunde gingen.
36.20 Was aber vom Schwert übriggeblieben war, führte er nach Babel hinweg, und sie wurden seine und seiner Söhne Knechte, bis das Königreich der Perser zur Herrschaft kam.
36.21 Also wurde das Wort des HERRN durch den Mund Jeremias erfüllt: Bis das Land seine Sabbate gefeiert hat, soll es ruhen, solange die Verwüstung währt, bis siebzig Jahre vollendet sind!
36.22 Aber im ersten Jahr Kores, des Königs von Persien, (damit das durch den Mund Jeremias geredete Wort des HERRN erfüllt würde), erweckte der HERR den Geist des Kores, des Königs von Persien, so daß er durch sein ganzes Königreich, auch schriftlich, kundmachen und sagen ließ:
36.23 So spricht Kores, der König von Persien: Der HERR, der Gott des Himmels, hat mir alle Königreiche der Erde gegeben, und er selbst hat mir befohlen, ihm ein Haus zu bauen zu Jerusalem, das in Juda ist. Wer irgend unter euch zu seinem Volk gehört, mit dem sei der HERR, sein Gott, und er ziehe hinauf!
36.1 καὶ ἔλαβεν ὁ λαὸς τῆς γῆς τὸν ιωαχαζ υἱὸν ιωσιου καὶ ἔχρισαν αὐτὸν καὶ κατέστησαν αὐτὸν εἰς βασιλέα ἀντὶ τοῦ πατρὸς αὐτοῦ ἐν ιερουσαλημ
36.2 υἱὸς εἴκοσι καὶ τριῶν ἐτῶν ιωαχαζ ἐν τῷ βασιλεύειν αὐτὸν καὶ τρίμηνον ἐβασίλευσεν ἐν ιερουσαλημ καὶ ὄνομα τῆς μητρὸς αὐτοῦ αμιταλ θυγάτηρ ιερεμιου ἐκ λοβενα καὶ ἐποίησεν τὸ πονηρὸν ἐνώπιον κυρίου κατὰ πάντα ἃ ἐποίησαν οἱ πατέρες αὐτοῦ καὶ ἔδησεν αὐτὸν φαραω νεχαω ἐν δεβλαθα ἐν γῇ εμαθ τοῦ μὴ βασιλεύειν αὐτὸν ἐν ιερουσαλημ
36.3 καὶ μετήγαγεν αὐτὸν ὁ βασιλεὺς εἰς αἴγυπτον καὶ ἐπέβαλεν φόρον ἐπὶ τὴν γῆν ἑκατὸν τάλαντα ἀργυρίου καὶ τάλαντον χρυσίου
36.4 καὶ κατέστησεν φαραω νεχαω τὸν ελιακιμ υἱὸν ιωσιου βασιλέα ιουδα ἀντὶ ιωσιου τοῦ πατρὸς αὐτοῦ καὶ μετέστρεψεν τὸ ὄνομα αὐτοῦ ιωακιμ καὶ τὸν ιωαχαζ ἀδελφὸν αὐτοῦ ἔλαβεν φαραω νεχαω καὶ εἰσήγαγεν αὐτὸν εἰς αἴγυπτον καὶ ἀπέθανεν ἐκεῖ καὶ τὸ ἀργύριον καὶ τὸ χρυσίον ἔδωκαν τῷ φαραω τότε ἤρξατο ἡ γῆ φορολογεῖσθαι τοῦ δοῦναι τὸ ἀργύριον ἐπὶ στόμα φαραω καὶ ἕκαστος κατὰ δύναμιν ἀπῄτει τὸ ἀργύριον καὶ τὸ χρυσίον παρὰ τοῦ λαοῦ τῆς γῆς δοῦναι τῷ φαραω νεχαω
36.5 ὢν εἴκοσι καὶ πέντε ἐτῶν ιωακιμ ἐν τῷ βασιλεύειν αὐτὸν καὶ ἕνδεκα ἔτη ἐβασίλευσεν ἐν ιερουσαλημ καὶ ὄνομα τῆς μητρὸς αὐτοῦ ζεχωρα θυγάτηρ νηριου ἐκ ραμα καὶ ἐποίησεν τὸ πονηρὸν ἐναντίον κυρίου κατὰ πάντα ὅσα ἐποίησαν οἱ πατέρες αὐτοῦ ἐν ταῖς ἡμέραις αὐτοῦ ἦλθεν ναβουχοδονοσορ βασιλεὺς βαβυλῶνος εἰς τὴν γῆν καὶ ἦν αὐτῷ δουλεύων τρία ἔτη καὶ ἀπέστη ἀπ' αὐτοῦ καὶ ἀπέστειλεν κύριος ἐπ' αὐτοὺς τοὺς χαλδαίους καὶ λῃστήρια σύρων καὶ λῃστήρια μωαβιτῶν καὶ υἱῶν αμμων καὶ τῆς σαμαρείας καὶ ἀπέστησαν μετὰ τὸν λόγον τοῦτον κατὰ τὸν λόγον κυρίου ἐν χειρὶ τῶν παίδων αὐτοῦ τῶν προφητῶν πλὴν θυμὸς κυρίου ἦν ἐπὶ ιουδαν τοῦ ἀποστῆσαι αὐτὸν ἀπὸ προσώπου αὐτοῦ διὰ τὰς ἁμαρτίας μανασση ἐν πᾶσιν οἷς ἐποίησεν καὶ ἐν αἵματι ἀθῴῳ ᾧ ἐξέχεεν ιωακιμ καὶ ἔπλησεν τὴν ιερουσαλημ αἵματος ἀθῴου καὶ οὐκ ἠθέλησεν κύριος ἐξολεθρεῦσαι αὐτούς
36.6 καὶ ἀνέβη ἐπ' αὐτὸν ναβουχοδονοσορ βασιλεὺς βαβυλῶνος καὶ ἔδησεν αὐτὸν ἐν χαλκαῖς πέδαις καὶ ἀπήγαγεν αὐτὸν εἰς βαβυλῶνα
36.7 καὶ μέρος τῶν σκευῶν οἴκου κυρίου ἀπήνεγκεν εἰς βαβυλῶνα καὶ ἔθηκεν αὐτὰ ἐν τῷ ναῷ αὐτοῦ ἐν βαβυλῶνι
36.8 καὶ τὰ λοιπὰ τῶν λόγων ιωακιμ καὶ πάντα ἃ ἐποίησεν οὐκ ἰδοὺ ταῦτα γεγραμμένα ἐπὶ βιβλίῳ λόγων τῶν ἡμερῶν τοῖς βασιλεῦσιν ιουδα καὶ ἐκοιμήθη ιωακιμ μετὰ τῶν πατέρων αὐτοῦ καὶ ἐτάφη ἐν γανοζα μετὰ τῶν πατέρων αὐτοῦ καὶ ἐβασίλευσεν ιεχονιας υἱὸς αὐτοῦ ἀντ' αὐτοῦ
36.9 υἱὸς ὀκτωκαίδεκα ἐτῶν ιεχονιας ἐν τῷ βασιλεύειν αὐτὸν καὶ τρίμηνον καὶ δέκα ἡμέρας ἐβασίλευσεν ἐν ιερουσαλημ καὶ ἐποίησεν τὸ πονηρὸν ἐνώπιον κυρίου
36.10 καὶ ἐπιστρέφοντος τοῦ ἐνιαυτοῦ ἀπέστειλεν ὁ βασιλεὺς ναβουχοδονοσορ καὶ εἰσήνεγκεν αὐτὸν εἰς βαβυλῶνα μετὰ τῶν σκευῶν τῶν ἐπιθυμητῶν οἴκου κυρίου καὶ ἐβασίλευσεν σεδεκιαν ἀδελφὸν τοῦ πατρὸς αὐτοῦ ἐπὶ ιουδαν καὶ ιερουσαλημ
36.11 ἐτῶν εἴκοσι ἑνὸς σεδεκιας ἐν τῷ βασιλεύειν αὐτὸν καὶ ἕνδεκα ἔτη ἐβασίλευσεν ἐν ιερουσαλημ
36.12 καὶ ἐποίησεν τὸ πονηρὸν ἐνώπιον κυρίου θεοῦ αὐτοῦ οὐκ ἐνετράπη ἀπὸ προσώπου ιερεμιου τοῦ προφήτου καὶ ἐκ στόματος κυρίου
36.13 ἐν τῷ τὰ πρὸς τὸν βασιλέα ναβουχοδονοσορ ἀθετῆσαι ἃ ὥρκισεν αὐτὸν κατὰ τοῦ θεοῦ καὶ ἐσκλήρυνεν τὸν τράχηλον αὐτοῦ καὶ τὴν καρδίαν αὐτοῦ κατίσχυσεν τοῦ μὴ ἐπιστρέψαι πρὸς κύριον θεὸν ισραηλ
36.14 καὶ πάντες οἱ ἔνδοξοι ιουδα καὶ οἱ ἱερεῖς καὶ ὁ λαὸς τῆς γῆς ἐπλήθυναν τοῦ ἀθετῆσαι ἀθετήματα βδελυγμάτων ἐθνῶν καὶ ἐμίαναν τὸν οἶκον κυρίου τὸν ἐν ιερουσαλημ
36.15 καὶ ἐξαπέστειλεν κύριος ὁ θεὸς τῶν πατέρων αὐτῶν ἐν χειρὶ προφητῶν ὀρθρίζων καὶ ἀποστέλλων τοὺς ἀγγέλους αὐτοῦ ὅτι ἦν φειδόμενος τοῦ λαοῦ αὐτοῦ καὶ τοῦ ἁγιάσματος αὐτοῦ
36.16 καὶ ἦσαν μυκτηρίζοντες τοὺς ἀγγέλους αὐτοῦ καὶ ἐξουδενοῦντες τοὺς λόγους αὐτοῦ καὶ ἐμπαίζοντες ἐν τοῖς προφήταις αὐτοῦ ἕως ἀνέβη ὁ θυμὸς κυρίου ἐν τῷ λαῷ αὐτοῦ ἕως οὐκ ἦν ἴαμα
36.17 καὶ ἤγαγεν ἐπ' αὐτοὺς βασιλέα χαλδαίων καὶ ἀπέκτεινεν τοὺς νεανίσκους αὐτῶν ἐν ῥομφαίᾳ ἐν οἴκῳ ἁγιάσματος αὐτοῦ καὶ οὐκ ἐφείσατο τοῦ σεδεκιου καὶ τὰς παρθένους αὐτῶν οὐκ ἠλέησαν καὶ τοὺς πρεσβυτέρους αὐτῶν ἀπήγαγον τὰ πάντα παρέδωκεν ἐν χερσὶν αὐτῶν
36.18 καὶ πάντα τὰ σκεύη οἴκου θεοῦ τὰ μεγάλα καὶ τὰ μικρὰ καὶ τοὺς θησαυροὺς καὶ πάντας τοὺς θησαυροὺς βασιλέως καὶ μεγιστάνων πάντα εἰσήνεγκεν εἰς βαβυλῶνα
36.19 καὶ ἐνέπρησεν τὸν οἶκον κυρίου καὶ κατέσκαψεν τὸ τεῖχος ιερουσαλημ καὶ τὰς βάρεις αὐτῆς ἐνέπρησεν ἐν πυρὶ καὶ πᾶν σκεῦος ὡραῖον εἰς ἀφανισμόν
36.20 καὶ ἀπῴκισεν τοὺς καταλοίπους εἰς βαβυλῶνα καὶ ἦσαν αὐτῷ καὶ τοῖς υἱοῖς αὐτοῦ εἰς δούλους ἕως βασιλείας μήδων
36.21 τοῦ πληρωθῆναι λόγον κυρίου διὰ στόματος ιερεμιου ἕως τοῦ προσδέξασθαι τὴν γῆν τὰ σάββατα αὐτῆς σαββατίσαι πάσας τὰς ἡμέρας τῆς ἐρημώσεως αὐτῆς ἐσαββάτισεν εἰς συμπλήρωσιν ἐτῶν ἑβδομήκοντα
36.22 ἔτους πρώτου κύρου βασιλέως περσῶν μετὰ τὸ πληρωθῆναι ῥῆμα κυρίου διὰ στόματος ιερεμιου ἐξήγειρεν κύριος τὸ πνεῦμα κύρου βασιλέως περσῶν καὶ παρήγγειλεν κηρύξαι ἐν πάσῃ τῇ βασιλείᾳ αὐτοῦ ἐν γραπτῷ λέγων
36.23 τάδε λέγει κῦρος βασιλεὺς περσῶν πάσας τὰς βασιλείας τῆς γῆς ἔδωκέν μοι κύριος ὁ θεὸς τοῦ οὐρανοῦ καὶ αὐτὸς ἐνετείλατό μοι οἰκοδομῆσαι αὐτῷ οἶκον ἐν ιερουσαλημ ἐν τῇ ιουδαίᾳ τίς ἐξ ὑμῶν ἐκ παντὸς τοῦ λαοῦ αὐτοῦ ἔσται ὁ θεὸς αὐτοῦ μετ' αὐτοῦ καὶ ἀναβήτω
36.1 kai elaben o laos tehs gehs ton iohachaz yion iohsioy kai echrisan ayton kai katestehsan ayton eis basilea anti toy patros aytoy en ieroysalehm
36.2 yios eikosi kai triohn etohn iohachaz en toh basileyein ayton kai trimehnon ebasileysen en ieroysalehm kai onoma tehs mehtros aytoy amital thygatehr ieremioy ek lobena kai epoiehsen to ponehron enohpion kyrioy kata panta a epoiehsan oi pateres aytoy kai edehsen ayton pharaoh nechaoh en deblatha en geh emath toy meh basileyein ayton en ieroysalehm
36.3 kai metehgagen ayton o basileys eis aigypton kai epebalen phoron epi tehn gehn ekaton talanta argyrioy kai talanton chrysioy
36.4 kai katestehsen pharaoh nechaoh ton eliakim yion iohsioy basilea ioyda anti iohsioy toy patros aytoy kai metestrepsen to onoma aytoy iohakim kai ton iohachaz adelphon aytoy elaben pharaoh nechaoh kai eisehgagen ayton eis aigypton kai apethanen ekei kai to argyrion kai to chrysion edohkan toh pharaoh tote ehrxato eh geh phorologeisthai toy doynai to argyrion epi stoma pharaoh kai ekastos kata dynamin apehtei to argyrion kai to chrysion para toy laoy tehs gehs doynai toh pharaoh nechaoh
36.5 ohn eikosi kai pente etohn iohakim en toh basileyein ayton kai endeka eteh ebasileysen en ieroysalehm kai onoma tehs mehtros aytoy zechohra thygatehr nehrioy ek rama kai epoiehsen to ponehron enantion kyrioy kata panta osa epoiehsan oi pateres aytoy en tais ehmerais aytoy ehlthen naboychodonosor basileys babylohnos eis tehn gehn kai ehn aytoh doyleyohn tria eteh kai apesteh ap' aytoy kai apesteilen kyrios ep' aytoys toys chaldaioys kai lehstehria syrohn kai lehstehria mohabitohn kai yiohn ammohn kai tehs samareias kai apestehsan meta ton logon toyton kata ton logon kyrioy en cheiri tohn paidohn aytoy tohn prophehtohn plehn thymos kyrioy ehn epi ioydan toy apostehsai ayton apo prosohpoy aytoy dia tas amartias manasseh en pasin ois epoiehsen kai en aimati athohoh oh execheen iohakim kai eplehsen tehn ieroysalehm aimatos athohoy kai oyk ehthelehsen kyrios exolethreysai aytoys
36.6 kai anebeh ep' ayton naboychodonosor basileys babylohnos kai edehsen ayton en chalkais pedais kai apehgagen ayton eis babylohna
36.7 kai meros tohn skeyohn oikoy kyrioy apehnegken eis babylohna kai ethehken ayta en toh naoh aytoy en babylohni
36.8 kai ta loipa tohn logohn iohakim kai panta a epoiehsen oyk idoy tayta gegrammena epi biblioh logohn tohn ehmerohn tois basileysin ioyda kai ekoimehtheh iohakim meta tohn paterohn aytoy kai etapheh en ganoza meta tohn paterohn aytoy kai ebasileysen iechonias yios aytoy ant' aytoy
36.9 yios oktohkaideka etohn iechonias en toh basileyein ayton kai trimehnon kai deka ehmeras ebasileysen en ieroysalehm kai epoiehsen to ponehron enohpion kyrioy
36.10 kai epistrephontos toy eniaytoy apesteilen o basileys naboychodonosor kai eisehnegken ayton eis babylohna meta tohn skeyohn tohn epithymehtohn oikoy kyrioy kai ebasileysen sedekian adelphon toy patros aytoy epi ioydan kai ieroysalehm
36.11 etohn eikosi enos sedekias en toh basileyein ayton kai endeka eteh ebasileysen en ieroysalehm
36.12 kai epoiehsen to ponehron enohpion kyrioy theoy aytoy oyk enetrapeh apo prosohpoy ieremioy toy prophehtoy kai ek stomatos kyrioy
36.13 en toh ta pros ton basilea naboychodonosor athetehsai a ohrkisen ayton kata toy theoy kai esklehrynen ton trachehlon aytoy kai tehn kardian aytoy katischysen toy meh epistrepsai pros kyrion theon israehl
36.14 kai pantes oi endoxoi ioyda kai oi iereis kai o laos tehs gehs eplehthynan toy athetehsai athetehmata bdelygmatohn ethnohn kai emianan ton oikon kyrioy ton en ieroysalehm
36.15 kai exapesteilen kyrios o theos tohn paterohn aytohn en cheiri prophehtohn orthrizohn kai apostellohn toys aggeloys aytoy oti ehn pheidomenos toy laoy aytoy kai toy agiasmatos aytoy
36.16 kai ehsan myktehrizontes toys aggeloys aytoy kai exoydenoyntes toys logoys aytoy kai empaizontes en tois prophehtais aytoy eohs anebeh o thymos kyrioy en toh laoh aytoy eohs oyk ehn iama
36.17 kai ehgagen ep' aytoys basilea chaldaiohn kai apekteinen toys neaniskoys aytohn en romphaia en oikoh agiasmatos aytoy kai oyk epheisato toy sedekioy kai tas parthenoys aytohn oyk ehleehsan kai toys presbyteroys aytohn apehgagon ta panta paredohken en chersin aytohn
36.18 kai panta ta skeyeh oikoy theoy ta megala kai ta mikra kai toys thehsayroys kai pantas toys thehsayroys basileohs kai megistanohn panta eisehnegken eis babylohna
36.19 kai eneprehsen ton oikon kyrioy kai kateskapsen to teichos ieroysalehm kai tas bareis aytehs eneprehsen en pyri kai pan skeyos ohraion eis aphanismon
36.20 kai apohkisen toys kataloipoys eis babylohna kai ehsan aytoh kai tois yiois aytoy eis doyloys eohs basileias mehdohn
36.21 toy plehrohthehnai logon kyrioy dia stomatos ieremioy eohs toy prosdexasthai tehn gehn ta sabbata aytehs sabbatisai pasas tas ehmeras tehs erehmohseohs aytehs esabbatisen eis symplehrohsin etohn ebdomehkonta
36.22 etoys prohtoy kyroy basileohs persohn meta to plehrohthehnai rehma kyrioy dia stomatos ieremioy exehgeiren kyrios to pneyma kyroy basileohs persohn kai parehggeilen kehryxai en paseh teh basileia aytoy en graptoh legohn
36.23 tade legei kyros basileys persohn pasas tas basileias tehs gehs edohken moi kyrios o theos toy oyranoy kai aytos eneteilato moi oikodomehsai aytoh oikon en ieroysalehm en teh ioydaia tis ex ymohn ek pantos toy laoy aytoy estai o theos aytoy met' aytoy kai anabehtoh
36.1 וַיִּקְחוּ עַם־הָאָרֶץ אֶת־יְהֹואָחָז בֶּן־יֹאשִׁיָּהוּ וַיַּמְלִיכֻהוּ תַחַת־אָבִיו בִּירוּשָׁלִָם׃
36.2 בֶּן־שָׁלֹושׁ וְעֶשְׂרִים שָׁנָה יֹואָחָז בְּמָלְכֹו וּשְׁלֹשָׁה חֳדָשִׁים מָלַךְ בִּירוּשָׁלִָם׃
36.3 וַיְסִירֵהוּ מֶלֶךְ־מִצְרַיִם בִּירוּשָׁלִָם וַיַּעֲנֹשׁ אֶת־הָאָרֶץ מֵאָה כִכַּר־כֶּסֶף וְכִכַּר זָהָב׃
36.4 וַיַּמְלֵךְ מֶלֶךְ־מִצְרַיִם אֶת־אֶלְיָקִים אָחִיו עַל־יְהוּדָה וִירוּשָׁלִַם וַיַּסֵּב אֶת־שְׁמֹו יְהֹויָקִים וְאֶת־יֹואָחָז אָחִיו לָקַח נְכֹו וַיְבִיאֵהוּ מִצְרָיְמָה׃ פ
36.5 בֶּן־עֶשְׂרִים וְחָמֵשׁ שָׁנָה יְהֹויָקִים בְּמָלְכֹו וְאַחַת עֶשְׂרֵה שָׁנָה מָלַךְ בִּירוּשָׁלִָם וַיַּעַשׂ הָרַע בְּעֵינֵי יְהוָה אֱלֹהָיו׃
36.6 עָלָיו עָלָה נְבוּכַדְנֶאצַּר מֶלֶךְ בָּבֶל וַיַּאַסְרֵהוּ בַּנְחֻשְׁתַּיִם לְהֹלִיכֹו בָּבֶלָה׃
36.7 וּמִכְּלֵי בֵּית יְהוָה הֵבִיא נְבוּכַדְנֶאצַּר לְבָבֶל וַיִּתְּנֵם בְּהֵיכָלֹו בְּבָבֶל׃
36.8 וְיֶתֶר דִּבְרֵי יְהֹויָקִים וְתֹעֲבֹתָיו אֲשֶׁר־עָשָׂה וְהַנִּמְצָא עָלָיו הִנָּם כְּתוּבִים עַל־סֵפֶר מַלְכֵי יִשְׂרָאֵל וִיהוּדָה וַיִּמְלֹךְ יְהֹויָכִין בְּנֹו תַּחְתָּיו׃ פ
36.9 בֶּן־שְׁמֹונֶה שָׁנִים יְהֹויָכִין בְּמָלְכֹו וּשְׁלֹשָׁה חֳדָשִׁים וַעֲשֶׂרֶת יָמִים מָלַךְ בִּירוּשָׁלִָם וַיַּעַשׂ הָרַע בְּעֵינֵי יְהוָה׃
36.10 וְלִתְשׁוּבַת הַשָּׁנָה שָׁלַח הַמֶּלֶךְ נְבוּכַדְנֶאצַּר וַיְבִאֵהוּ בָבֶלָה עִם־כְּלֵי חֶמְדַּת בֵּית־יְהוָה וַיַּמְלֵךְ אֶת־צִדְקִיָּהוּ אָחִיו עַל־יְהוּדָה וִירוּשָׁלִָם׃ פ
36.11 בֶּן־עֶשְׂרִים וְאַחַת שָׁנָה צִדְקִיָּהוּ בְמָלְכֹו וְאַחַת עֶשְׂרֵה שָׁנָה מָלַךְ בִּירוּשָׁלִָם׃
36.12 וַיַּעַשׂ הָרַע בְּעֵינֵי יְהוָה אֱלֹהָיו לֹא נִכְנַע מִלִּפְנֵי יִרְמְיָהוּ הַנָּבִיא מִפִּי יְהוָה׃
36.13 וְגַם בַּמֶּלֶךְ נְבוּכַדְנֶאצַּר מָרָד אֲשֶׁר הִשְׁבִּיעֹו בֵּאלֹהִים וַיֶּקֶשׁ אֶת־עָרְפֹּו וַיְאַמֵּץ אֶת־לְבָבֹו מִשּׁוּב אֶל־יְהוָה אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל׃
36.14 גַּם כָּל־שָׂרֵי הַכֹּהֲנִים וְהָעָם הִרְבּוּ [לִמְעֹול־ כ] (לִמְעָל־מַעַל ק) כְּכֹל תֹּעֲבֹות הַגֹּויִם וַיְטַמְּאוּ אֶת־בֵּית יְהוָה אֲשֶׁר הִקְדִּישׁ בִּירוּשָׁלִָם׃
36.15 וַיִּשְׁלַח יְהוָה אֱלֹהֵי אֲבֹותֵיהֶם עֲלֵיהֶם בְּיַד מַלְאָכָיו הַשְׁכֵּם וְשָׁלֹוחַ כִּי־חָמַל עַל־עַמֹּו וְעַל־מְעֹונֹו׃
36.16 וַיִּהְיוּ מַלְעִבִים בְּמַלְאֲכֵי הָאֱלֹהִים וּבֹוזִים דְּבָרָיו וּמִתַּעְתְּעִים בִּנְבִאָיו עַד עֲלֹות חֲמַת־יְהוָה בְּעַמֹּו עַד־לְאֵין מַרְפֵּא׃
36.17 וַיַּעַל עֲלֵיהֶם אֶת־מֶלֶךְ [כַּשְׂדִּיִּים כ] (כַּשְׂדִּים ק) וַיַּהֲרֹג בַּחוּרֵיהֶם בַּחֶרֶב בְּבֵית מִקְדָּשָׁם וְלֹא חָמַל עַל־בָּחוּר וּבְתוּלָה זָקֵן וְיָשֵׁשׁ הַכֹּל נָתַן בְּיָדֹו׃
36.18 וְכֹל כְּלֵי בֵּית הָאֱלֹהִים הַגְּדֹלִים וְהַקְּטַנִּים וְאֹצְרֹות בֵּית יְהוָה וְאֹצְרֹות הַמֶּלֶךְ וְשָׂרָיו הַכֹּל הֵבִיא בָבֶל׃
36.19 וַיִּשְׂרְפוּ אֶת־בֵּית הָאֱלֹהִים וַיְנַתְּצוּ אֵת חֹומַת יְרוּשָׁלִָם וְכָל־אַרְמְנֹותֶיהָ שָׂרְפוּ בָאֵשׁ וְכָל־כְּלֵי מַחֲמַדֶּיהָ לְהַשְׁחִית׃ ס
36.20 וַיֶּגֶל הַשְּׁאֵרִית מִן־הַחֶרֶב אֶל־בָּבֶל וַיִּהְיוּ־לֹו וּלְבָנָיו לַעֲבָדִים עַד־מְלֹךְ מַלְכוּת פָּרָס׃
36.21 לְמַלֹּאות דְּבַר־יְהוָה בְּפִי יִרְמְיָהוּ עַד־רָצְתָה הָאָרֶץ אֶת־שַׁבְּתֹותֶיהָ כָּל־יְמֵי הָשַּׁמָּה שָׁבָתָה לְמַלֹּאות שִׁבְעִים שָׁנָה׃ פ
36.22 וּבִשְׁנַת אַחַת לְכֹורֶשׁ מֶלֶךְ פָּרַס לִכְלֹות דְּבַר־יְהוָה בְּפִי יִרְמְיָהוּ הֵעִיר יְהוָה אֶת־רוּחַ כֹּורֶשׁ מֶלֶךְ־פָּרַס וַיַּעֲבֶר־קֹול בְּכָל־מַלְכוּתֹו וְגַם־בְּמִכְתָּב לֵאמֹר׃ ס
36.23 כֹּה־אָמַר כֹּורֶשׁ ׀ מֶלֶךְ פָּרַס כָּל־מַמְלְכֹות הָאָרֶץ נָתַן לִי יְהוָה אֱלֹהֵי הַשָּׁמַיִם וְהוּא־פָקַד עָלַי לִבְנֹות־לֹו בַיִת בִּירוּשָׁלִַם אֲשֶׁר בִּיהוּדָה מִי־בָכֶם מִכָּל־עַמֹּו יְהוָה אֱלֹהָיו עִמֹּו וְיָעַל׃
36.1 wajiqhw Oam-HaaAaaraec Aaet-jHowAaahaaz baen-joAxxijaaHw wajamlijkuHw tahat-Aaabijw bijrwxxaalaaim׃
36.2 baen-xxaalowxx wOaexrijm xxaanaaH jowAaahaaz bmaalkow wxxloxxaaH haadaaxxijm maalak bijrwxxaalaaim׃
36.3 wajsijreHw maelaek-micrajim bijrwxxaalaaim wajaOanoxx Aaet-HaaAaaraec meAaaH kikar-kaesaep wkikar zaaHaab׃
36.4 wajamlek maelaek-micrajim Aaet-Aaeljaaqijm Aaahijw Oal-jHwdaaH wijrwxxaalaim wajaseb Aaet-xxmow jHowjaaqijm wAaet-jowAaahaaz Aaahijw laaqah nkow wajbijAeHw micraajmaaH׃ p
36.5 baen-Oaexrijm whaamexx xxaanaaH jHowjaaqijm bmaalkow wAahat OaexreH xxaanaaH maalak bijrwxxaalaaim wajaOax HaaraO bOejnej jHwaaH AaeloHaajw׃
36.6 Oaalaajw OaalaaH nbwkadnaeAcar maelaek baabael wajaAasreHw banhuxxtajim lHolijkow baabaelaaH׃
36.7 wmiklej bejt jHwaaH HebijA nbwkadnaeAcar lbaabael wajitnem bHejkaalow bbaabael׃
36.8 wjaetaer dibrej jHowjaaqijm wtoOabotaajw Aaxxaer-OaaxaaH wHanimcaaA Oaalaajw Hinaam ktwbijm Oal-sepaer malkej jixraaAel wijHwdaaH wajimlok jHowjaakijn bnow tahtaajw׃ p
36.9 baen-xxmownaeH xxaanijm jHowjaakijn bmaalkow wxxloxxaaH haadaaxxijm waOaxaeraet jaamijm maalak bijrwxxaalaaim wajaOax HaaraO bOejnej jHwaaH׃
36.10 wlitxxwbat HaxxaanaaH xxaalah Hamaelaek nbwkadnaeAcar wajbiAeHw baabaelaaH Oim-klej haemdat bejt-jHwaaH wajamlek Aaet-cidqijaaHw Aaahijw Oal-jHwdaaH wijrwxxaalaaim׃ p
36.11 baen-Oaexrijm wAahat xxaanaaH cidqijaaHw bmaalkow wAahat OaexreH xxaanaaH maalak bijrwxxaalaaim׃
36.12 wajaOax HaaraO bOejnej jHwaaH AaeloHaajw loA niknaO milipnej jirmjaaHw HanaabijA mipij jHwaaH׃
36.13 wgam bamaelaek nbwkadnaeAcar maaraad Aaxxaer HixxbijOow beAloHijm wajaeqaexx Aaet-Oaarpow wajAamec Aaet-lbaabow mixxwb Aael-jHwaaH AaeloHej jixraaAel׃
36.14 gam kaal-xaarej HakoHanijm wHaaOaam Hirbw [limOowl- k] (limOaal-maOal q) kkol toOabowt Hagowjim wajTamAw Aaet-bejt jHwaaH Aaxxaer Hiqdijxx bijrwxxaalaaim׃
36.15 wajixxlah jHwaaH AaeloHej AabowtejHaem OalejHaem bjad malAaakaajw Haxxkem wxxaalowha kij-haamal Oal-Oamow wOal-mOownow׃
36.16 wajiHjw malOibijm bmalAakej HaaAaeloHijm wbowzijm dbaaraajw wmitaOtOijm binbiAaajw Oad Oalowt hamat-jHwaaH bOamow Oad-lAejn marpeA׃
36.17 wajaOal OalejHaem Aaet-maelaek [kaxdijijm k] (kaxdijm q) wajaHarog bahwrejHaem bahaeraeb bbejt miqdaaxxaam wloA haamal Oal-baahwr wbtwlaaH zaaqen wjaaxxexx Hakol naatan bjaadow׃
36.18 wkol klej bejt HaaAaeloHijm Hagdolijm wHaqTanijm wAocrowt bejt jHwaaH wAocrowt Hamaelaek wxaaraajw Hakol HebijA baabael׃
36.19 wajixrpw Aaet-bejt HaaAaeloHijm wajnatcw Aet howmat jrwxxaalaaim wkaal-AarmnowtaejHaa xaarpw baaAexx wkaal-klej mahamadaejHaa lHaxxhijt׃ s
36.20 wajaegael HaxxAerijt min-Hahaeraeb Aael-baabael wajiHjw-low wlbaanaajw laOabaadijm Oad-mlok malkwt paaraas׃
36.21 lmaloAwt dbar-jHwaaH bpij jirmjaaHw Oad-raactaaH HaaAaaraec Aaet-xxabtowtaejHaa kaal-jmej HaaxxamaaH xxaabaataaH lmaloAwt xxibOijm xxaanaaH׃ p
36.22 wbixxnat Aahat lkowraexx maelaek paaras liklowt dbar-jHwaaH bpij jirmjaaHw HeOijr jHwaaH Aaet-rwha kowraexx maelaek-paaras wajaOabaer-qowl bkaal-malkwtow wgam-bmiktaab leAmor׃ s
36.23 koH-Aaamar kowraexx maelaek paaras kaal-mamlkowt HaaAaaraec naatan lij jHwaaH AaeloHej Haxxaamajim wHwA-paaqad Oaalaj libnowt-low bajit bijrwxxaalaim Aaxxaer bijHwdaaH mij-baakaem mikaal-Oamow jHwaaH AaeloHaajw Oimow wjaaOal׃
36.1 ויקחו עם־הארץ את־יהואחז בן־יאשיהו וימליכהו תחת־אביו בירושלם׃
36.2 בן־שלוש ועשרים שנה יואחז במלכו ושלשה חדשים מלך בירושלם׃
36.3 ויסירהו מלך־מצרים בירושלם ויענש את־הארץ מאה ככר־כסף וככר זהב׃
36.4 וימלך מלך־מצרים את־אליקים אחיו על־יהודה וירושלם ויסב את־שמו יהויקים ואת־יואחז אחיו לקח נכו ויביאהו מצרימה׃ פ
36.5 בן־עשרים וחמש שנה יהויקים במלכו ואחת עשרה שנה מלך בירושלם ויעש הרע בעיני יהוה אלהיו׃
36.6 עליו עלה נבוכדנאצר מלך בבל ויאסרהו בנחשתים להליכו בבלה׃
36.7 ומכלי בית יהוה הביא נבוכדנאצר לבבל ויתנם בהיכלו בבבל׃
36.8 ויתר דברי יהויקים ותעבתיו אשר־עשה והנמצא עליו הנם כתובים על־ספר מלכי ישראל ויהודה וימלך יהויכין בנו תחתיו׃ פ
36.9 בן־שמונה שנים יהויכין במלכו ושלשה חדשים ועשרת ימים מלך בירושלם ויעש הרע בעיני יהוה׃
36.10 ולתשובת השנה שלח המלך נבוכדנאצר ויבאהו בבלה עם־כלי חמדת בית־יהוה וימלך את־צדקיהו אחיו על־יהודה וירושלם׃ פ
36.11 בן־עשרים ואחת שנה צדקיהו במלכו ואחת עשרה שנה מלך בירושלם׃
36.12 ויעש הרע בעיני יהוה אלהיו לא נכנע מלפני ירמיהו הנביא מפי יהוה׃
36.13 וגם במלך נבוכדנאצר מרד אשר השביעו באלהים ויקש את־ערפו ויאמץ את־לבבו משוב אל־יהוה אלהי ישראל׃
36.14 גם כל־שרי הכהנים והעם הרבו [למעול־ כ] (למעל־מעל ק) ככל תעבות הגוים ויטמאו את־בית יהוה אשר הקדיש בירושלם׃
36.15 וישלח יהוה אלהי אבותיהם עליהם ביד מלאכיו השכם ושלוח כי־חמל על־עמו ועל־מעונו׃
36.16 ויהיו מלעבים במלאכי האלהים ובוזים דבריו ומתעתעים בנבאיו עד עלות חמת־יהוה בעמו עד־לאין מרפא׃
36.17 ויעל עליהם את־מלך [כשדיים כ] (כשדים ק) ויהרג בחוריהם בחרב בבית מקדשם ולא חמל על־בחור ובתולה זקן וישש הכל נתן בידו׃
36.18 וכל כלי בית האלהים הגדלים והקטנים ואצרות בית יהוה ואצרות המלך ושריו הכל הביא בבל׃
36.19 וישרפו את־בית האלהים וינתצו את חומת ירושלם וכל־ארמנותיה שרפו באש וכל־כלי מחמדיה להשחית׃ ס
36.20 ויגל השארית מן־החרב אל־בבל ויהיו־לו ולבניו לעבדים עד־מלך מלכות פרס׃
36.21 למלאות דבר־יהוה בפי ירמיהו עד־רצתה הארץ את־שבתותיה כל־ימי השמה שבתה למלאות שבעים שנה׃ פ
36.22 ובשנת אחת לכורש מלך פרס לכלות דבר־יהוה בפי ירמיהו העיר יהוה את־רוח כורש מלך־פרס ויעבר־קול בכל־מלכותו וגם־במכתב לאמר׃ ס
36.23 כה־אמר כורש ׀ מלך פרס כל־ממלכות הארץ נתן לי יהוה אלהי השמים והוא־פקד עלי לבנות־לו בית בירושלם אשר ביהודה מי־בכם מכל־עמו יהוה אלהיו עמו ויעל׃
36.1 wjqhw Om-HArc At-jHwAhz bn-jAxjHw wjmljkHw tht-Abjw bjrwxlm׃
36.2 bn-xlwx wOxrjm xnH jwAhz bmlkw wxlxH hdxjm mlk bjrwxlm׃
36.3 wjsjrHw mlk-mcrjm bjrwxlm wjOnx At-HArc mAH kkr-ksp wkkr zHb׃
36.4 wjmlk mlk-mcrjm At-Aljqjm Ahjw Ol-jHwdH wjrwxlm wjsb At-xmw jHwjqjm wAt-jwAhz Ahjw lqh nkw wjbjAHw mcrjmH׃ p
36.5 bn-Oxrjm whmx xnH jHwjqjm bmlkw wAht OxrH xnH mlk bjrwxlm wjOx HrO bOjnj jHwH AlHjw׃
36.6 Oljw OlH nbwkdnAcr mlk bbl wjAsrHw bnhxtjm lHljkw bblH׃
36.7 wmklj bjt jHwH HbjA nbwkdnAcr lbbl wjtnm bHjklw bbbl׃
36.8 wjtr dbrj jHwjqjm wtObtjw Axr-OxH wHnmcA Oljw Hnm ktwbjm Ol-spr mlkj jxrAl wjHwdH wjmlk jHwjkjn bnw thtjw׃ p
36.9 bn-xmwnH xnjm jHwjkjn bmlkw wxlxH hdxjm wOxrt jmjm mlk bjrwxlm wjOx HrO bOjnj jHwH׃
36.10 wltxwbt HxnH xlh Hmlk nbwkdnAcr wjbAHw bblH Om-klj hmdt bjt-jHwH wjmlk At-cdqjHw Ahjw Ol-jHwdH wjrwxlm׃ p
36.11 bn-Oxrjm wAht xnH cdqjHw bmlkw wAht OxrH xnH mlk bjrwxlm׃
36.12 wjOx HrO bOjnj jHwH AlHjw lA nknO mlpnj jrmjHw HnbjA mpj jHwH׃
36.13 wgm bmlk nbwkdnAcr mrd Axr HxbjOw bAlHjm wjqx At-Orpw wjAmc At-lbbw mxwb Al-jHwH AlHj jxrAl׃
36.14 gm kl-xrj HkHnjm wHOm Hrbw [lmOwl- k] (lmOl-mOl q) kkl tObwt Hgwjm wjTmAw At-bjt jHwH Axr Hqdjx bjrwxlm׃
36.15 wjxlh jHwH AlHj AbwtjHm OljHm bjd mlAkjw Hxkm wxlwh kj-hml Ol-Omw wOl-mOwnw׃
36.16 wjHjw mlObjm bmlAkj HAlHjm wbwzjm dbrjw wmtOtOjm bnbAjw Od Olwt hmt-jHwH bOmw Od-lAjn mrpA׃
36.17 wjOl OljHm At-mlk [kxdjjm k] (kxdjm q) wjHrg bhwrjHm bhrb bbjt mqdxm wlA hml Ol-bhwr wbtwlH zqn wjxx Hkl ntn bjdw׃
36.18 wkl klj bjt HAlHjm Hgdljm wHqTnjm wAcrwt bjt jHwH wAcrwt Hmlk wxrjw Hkl HbjA bbl׃
36.19 wjxrpw At-bjt HAlHjm wjntcw At hwmt jrwxlm wkl-ArmnwtjH xrpw bAx wkl-klj mhmdjH lHxhjt׃ s
36.20 wjgl HxArjt mn-Hhrb Al-bbl wjHjw-lw wlbnjw lObdjm Od-mlk mlkwt prs׃
36.21 lmlAwt dbr-jHwH bpj jrmjHw Od-rctH HArc At-xbtwtjH kl-jmj HxmH xbtH lmlAwt xbOjm xnH׃ p
36.22 wbxnt Aht lkwrx mlk prs lklwt dbr-jHwH bpj jrmjHw HOjr jHwH At-rwh kwrx mlk-prs wjObr-qwl bkl-mlkwtw wgm-bmktb lAmr׃ s
36.23 kH-Amr kwrx mlk prs kl-mmlkwt HArc ntn lj jHwH AlHj Hxmjm wHwA-pqd Olj lbnwt-lw bjt bjrwxlm Axr bjHwdH mj-bkm mkl-Omw jHwH AlHjw Omw wjOl׃
36.1 Tulit ergo populus terrae Ioachaz filium Iosiae et con stituit regem pro patre suo in Ierusalem.
36.2 Viginti trium annorum erat Ioachaz, cum regnare coepisset, et tribus mensibus regnavit in Ierusalem.
36.3 Amovit autem eum rex Aegypti, cum venisset Ierusalem, et condemnavit terram centum talentis argenti et talento auri.
36.4 Constituitque regem pro eo Eliachim fratrem eius super Iudam et Ierusalem et vertit nomen eius Ioachim. Ipsum vero Ioachaz tulit secum et adduxit in Aegyptum.
36.5 Viginti quinque annorum erat Ioachim, cum regnare coepisset, et undecim annis regnavit in Ierusalem; fecitque malum coram Domino Deo suo.
36.6 Contra hunc ascendit Nabuchodonosor rex Chaldaeorum et vinctum catenis duxit in Babylonem,
36.7 ad quam et ex vasis Domini transtulit et posuit ea in templo suo.
36.8 Reliqua autem gestorum Ioachim et abominationum eius, quas operatus est, et quae inventa sunt contra eum, continentur in libro regum Israel et Iudae. Regnavitque autem Ioachin filius eius pro eo.
36.9 Decem et octo annorum erat Ioachin, cum regnare coepisset, et tribus mensibus ac decem diebus regnavit in Ierusalem; fecitque malum in conspectu Domini.
36.10 Cumque anni circulus volveretur, misit Nabuchodonosor rex, qui adduxerunt eum in Babylonem, asportatis simul pretiosissimis vasis domus Domini; regem vero constituit Sedeciam fratrem eius super Iudam et Ierusalem.
36.11 Viginti et unius anni erat Sedecias, cum regnare coepisset, et undecim annis regnavit in Ierusalem.
36.12 Fecitque malum in oculis Domini Dei sui nec humiliavit se coram Ieremia propheta loquente ad se ex ore Domini.
36.13 Contra regem quoque Nabuchodonosor rebellavit, qui adiuraverat eum per Deum, et induravit cervicem suam et cor, ut non reverteretur ad Dominum, Deum Israel.
36.14 Sed et universi principes sacerdotum et populus multiplicaverunt praevaricationes suas iuxta universas abominationes gentium et polluerunt domum Domini, quam sanctificaverat in Ierusalem.
36.15 Mittebat autem Dominus, Deus patrum suorum, ad illos per manum nuntiorum suorum de nocte consurgens et cotidie commonens, eo quod parceret populo et habitaculo suo.
36.16 At illi subsannabant nuntios Dei et parvipendebant sermones eius illudebantque prophetis, donec ascenderet furor Domini in populum eius, et esset nulla curatio.
36.17 Adduxit enim super eos regem Chaldaeorum et interfecit iuvenes eorum gladio in domo sanctuarii sui; non est misertus adulescentis et virginis et senis nec decrepiti quidem, sed omnes tradidit in manibus eius.
36.18 Universaque vasa domus Dei tam maiora quam minora et thesauros templi et regis et principum transtulit in Babylonem.
36.19 Incenderunt hostes domum Dei destruxeruntque murum Ierusalem, universa palatia combusserunt et, quidquid pretiosum fuerat, demoliti sunt.
36.20 Si quis evaserat gladium, ductus in Babylonem servivit regi et filiis eius, donec imperaret rex Persarum,
36.21 ut compleretur sermo Domini ex ore Ieremiae: donec terra acciperet sabbata sua, cunctis diebus devastationis egit sabbatum, usque dum complerentur septuaginta anni.
36.22 Anno autem primo Cyri regis Persarum ad explendum sermonem Domini, quem locutus fuerat per os Ieremiae, suscitavit Dominus spiritum Cyri regis Persarum, qui iussit praedicari in universo regno suo etiam per scripturam dicens:
36.23 “ Haec dicit Cyrus rex Persarum: Omnia regna terrae dedit mihi Dominus, Deus caeli, et ipse praecepit mihi, ut aedificarem ei domum in Ierusalem, quae est in Iudaea. Quis ex vobis est de omni populo eius? Sit Dominus Deus suus cum eo, et ascendat ”.